313 



Leche och Linné upptogo nästan samtidigt Manyxnet bland sven- 

 sica växter. Den sednare anmärkte det pa Gotland och beskref det i 

 sin Gotlands-Resa (sid. 171); i Flora Suec. ed. II antyder han de vig- 

 tigare olikheterna mellan denna och nästa art, såsom i sidokalkbladens 

 riktning. Manyxnet (en var. med fläckiga blad) är tecknadt i Rud- 

 beckarnes Carapi Elysei sid. 191, med habitus väl uttryckt. 



De hos denna art, liksom hos Riddaryxnet, särdeles stora "rot- 

 kuölarne" torde bäst kunna ersätta den under benämningen Salep på apo- 

 teken bekanta drogue, ehuru också de andra arterna kunna på samma 

 sätt användas. Bäst och lättast är att härtill uppträda rotknölarne (na- 

 turligtvis endast de växande), vederbörligen renade (och helst skalade), 

 på trådar, hålla dera under några minuter i kokande vatten och sedan 

 upphänga dem att torka i solskenet. De bli då nästan hornartade, 

 något genomskinliga, och kunna förvaras i flera år. Vid begagnandet 

 pulveriseras rötterna och pulvret begjutes och blandas med kokande 

 vatten tills det löst sig deri, då vätskan silas och man erhåller ett 

 smaklöst gelé, som bl. a. kan användas såsom ett raildt närande medel 

 för mycket svaga personer eller vid "tärande" bröstlidanden o. d. 



5. Narryxnet 



(Orchis Morio L.) 

 blir i allmänhet mindre än Manyxnet, hvilket denna art teraiigen liknar, 

 ehuru den strax skiljes derpå att blomhjelmen bildas af alla de yttre 

 och de bakre inre kalkbladen (och således är 5-bladig); dessutom är 

 axet kort och glest, mest 5 — 10-blommigt; de nedre blomskärmarne äro 

 3 — 5-nerviga. Blomkalkens 5 öfre blad (hjelrabladen) äro trubbiga, 

 vanligen purpur- eller violettröda, grönådriga. Läppen är grundt in- 

 skuren i tre korta och breda, nästan lika (rundade), naggade flikar, 

 vanligen rosenröd med mörkare fläckar. Sporren är vågrät eller riktad 

 uppåt, något kortare än fruktämnet, i spetsen vidgad. Bladen äro af- 

 långa, 3 eller 4 linier breda; de öfversta uästan slidlika, beklädande 

 stjelken längt upp. Stamknölarne äro klotrunda. 



Växer på något fuktiga eller buskiga ängar och betesmarker på 

 Gotland, Öland, i Skåne (utom norra) och östra Blekinge, allmän eller 

 temligen allmän. — Blommar i Maj, Juni, tidigare än Manyxnet. — 

 Har sällan hvita blommor. — Utbr. nästan hela Europa, Island, Cau- 

 casien, vestra och södra Siberien. I södra Europa blommar Narryxnet 

 mycket tidigt; vid Messina på Sicilien blommade det 1844 i början 

 på Mars. 



Redan i Bauhins Pinax (1623) åtskiljes denna art från den före- 

 gående; Narryxnet upptages nemligen som Orchis Morio feraina, och 



