316 



Sverige och på Gotland är den ganska raänggestaltad eller bildar sna- 

 rare två särskilda arter (s. o.), hvilkas karakteristik, synonyrai och hi- 

 storia Fries utförligt behandlat i sin Mantissa III (och II), liksom 

 Hartman i Botaniska Notiser för 1846 meddelade en kritisk undersök- 

 ning rörande Orchis incarnata L. etc. 



* Orchis Traunsteineri Saiit. liknar Bredbladyxnet, men är spensligare, med 

 något större, glesare blommor; stjelken 5—8 tum; bladen lanstttlikt-jemnbreda, endast 

 omkring 1/4 tum breda. — Växer p^ Gotland och några ställen i södra Sverige (och i 

 Vermland). — Först upptagen som svensk i Fries' Mänt. 11 (O. incarnata). 



s. Fläckyxnet 



(Orchis niaculata L) 

 blir mest omkring fotshögt med 1 — 2 tum långt, tätt blomax, som i 

 början är pyraraidlikt men slutligen blir nästan trindt. Blommorna äro 

 medelstora, hvitvioletta (lila) eller blekröda, och läppen, som är trub- 

 bigt-tredikig och tandad eller naggad, med mindre raellanflik, har van- 

 ligen en purpurröd, större, hjertlik teckning jemte några mindre, nästan 

 ringlika, likaledes purpurröda teckningar och spridda streck (o: J. Ma- 

 rise Förkläde). De andra kalkbladen äro spetsade; de båda sido- 

 bladen stå ut nästan vinglikt, och hjelmen bildas således endast af de 

 båda bakre inre kalkbladen och det raedlersta yttre. Sporren är något 

 krökt, kägellikt-cylindrisk, riktad nedåt, nära lika lång som eller kor- 

 tare än fruktämnet. Blomskärraarna äro trenerviga och ådriga, ört- 

 artade, de nedre lika långa som eller längre än blommorna. Bladen 

 äro 6 — 10, men mera samlade mot roten och bli mindre och skärm- 

 lika mot blomaxet, hvilket de icke komma särdeles nära; de nedre bla- 

 den äro vanligen tunglikt aflånga eller nästan tunglika, de medlersta 

 långt-lansettlika, och alla ha vanligen stora, svartbruna fläckar på öfre 

 sidan. Stjelken är merendels tät men kan också till större eller mindre 

 del vara ihålig. Stamknölarna äro handlikt delade, platta (J. Mariae 

 Hand, Hand k noppar). 



Växer i skogar, pä skogsängar och fuktiga betesmarker. — Blom- 

 mar i Juni, Juli. — Omvexlar till storlek, bladens bredd och blom- 

 läppens inskärning. Dessutom kunna blommorna bli nästan hvita med 

 violett, ibland svag teckning, liksom bladen stundom sakna fläckar. — 

 Utbr. nästan hela Europa; Island, Caucasien, Siberien. 



Nästan alla våra Orchis-arter äro kända bland allmogen såsom 

 Nyckelbloramor. Vanligast benämnas de St. Pehrs Nycklar, men 

 också, såsom Fläckyxnet, J. Mariae Nycklar m. ra. Arterna med 

 handlikt delade rotknölar kallas vanligen J. Mariie Hand (mest med 

 tillägg att den gamla, mörka rotknölen är Skams o. d. Hand). Så 



