asi 



Sverige. Dereraot har C. Hartman, i en intressant uppsats i Botan. 

 Notiser för 1863, upplyst "huru Hydrocharis fortplantar sig i kallare 

 trakter". Han anmärker att den rätteligen bör anses sora ettårig. 



3. iStratiotes L. 



Ståndare 12 — 15 jemte många biståndare (staminodier), men ståndar- 

 växteu hittills icke iakttagen i Sverige och saknas troligen hos oss. 

 Märken tuklufna; talrika, uppräta, syllika, liksom en liten krona bil- 

 dande biståndare. Frukten 6-kantig, inuti slemmig. 



1. Dyborren 



(Stratiotes aloides L.). 



En mångårig, nästan aloelik ört, som växer i stillare vatten och 

 utom under blomningstiden är helt och hållet betäckt dermed. Medelst 

 trådlika och snedt utsträckta rottågor är den löst fästad i botten, så 

 att växten mot blomningen kan höja sig så mycket att blad- och 

 stängelspetsar nå upp öfver vattenytan. Bladen äro talrika, smala, nä- 

 stan svärdlikt jemnbreda, rännlikt-kölade, bräckliga, i kanten taggiga, 

 5 — 10 tum långa; de utgå alla från den korta rotstocken och stå ut 

 så att de bilda en icke sällan nära alnsbred krets; mellan bladen al- 

 strar vanligen rotstocken ett eller annat långt och smalt skott med en 

 spetsknopp, hvilken slutligen lossnar och bildar ett nytt stånd. Blom- 

 stänglarne utgå mellan de inre bladen, äro dubbelt kortare än dessa, 

 platta, i kanten något småtaggiga, 1 — 2-blommiga; blommorna inom 

 tvåbladigt, örtartadt hölster. Kronbladen äro dubbelt längre än fodret, 

 oravändt-äggrunda, hvita; biståndarne gulaktiga. 



Växer i träsk och lugnare insjöar, i stillare åar, bäckar o. d. 

 med dybotten, nästan endast i södra och medlersta Sverige. — Blom- 

 mar i Juli, Aug. (mognar?). — Utbr. Europas norra och medlersta 

 delar samt England, Spanien (sälls.), norra Italien (sälls.), Ungern och 

 Siebenbiirgen, södra Ryssland. 



Dyborren är en både till utseende och växsätt ganska egendomlig 

 ört. Om växsättet ha vi nyss talat. Till bladen liknar den temligen 

 någon Aloé (hvadan benämningen Vattenaloé, Kärraloé o: Aloé 

 palustris Bauh. 1623) eller Yucca (o: Yucca palustris septeutr. Till. 

 1683). Linné ställde både Stratiotes och Hydrocharis under sina Pal* 

 mse, men i Flora Suecica säger han om Dyborren att den är den enda 

 palm bland våra växter (Palma unica inter Plantas patriae, eaque aqua- 

 tica acaulis). Dyborren hyser talrika vatteninsekter och blir derigenom 

 "entomologiB desideratissima". 



