336 



2. Rråklöken 



(Gagea minima Schult. — Ornithogalum minimum L.) 

 liar två lökar inom sarama, nästan hinnaktiga men mjuka skal och de 

 torra, bruna hinnor, som löst omsluta detta, så att de bilda liksom en 

 enda, äggskapad lök; den ena löken är större och enbladig, den andra 

 (nästa års) mycket mindre och vanligen bladlös; mellan båda utgår 

 stängeln och utomkring sitta merendels talrika smålökar, icke sällan 

 med ett litet blad. Bladet (den utväxta lökens) är nära 4 eller 5 

 tum långt, men endast eller icke liniebredt, nästan köttigt och platt, 

 något och trubbigt köladt, nedtill mycket smalt; spetsen är kort och 

 nästan trind genom de der inrullade bladkanterna; smålökarnes blad 

 är tagelsraalt och trindt eller något bredare och rännlikt. Stängeln är 

 omkring 3 eller 4 tum hög, kortare än bladet. Flocken är hos mag- 

 rare stånd enkel, endast 2 — 3-blommig, men annars 5 — 6( — 8)-blommig 

 och grenig; hölstret enbladigt. Hölsterbladet är vanligen något längre 

 än blomställningen, nära 2 linier bredt, spetsadt-lansettlikt och spetsigt, 

 tunnt, vid basen och den nästan trinda spetsen rännlikt, på insidan 

 glest-flockulligt; både hölsterblad och lökblad äro gräsgröna. Kalkbladen 

 äro jemnbredt-lansettlika, spetsade och spetsiga. 



Växer i mullrika lundar, på skuggig och bördig ängs- eller annan 

 gräsmark, i trädgårdar och på andra odlade ställen, i södra och med- 

 lersta Sverige, allmän; går nordligare än Vanliga Vårlöken såsom va- 

 rande anmärkt i Ångermanland, Säbrå socken. — Blommar i Maj. — 

 Utbr. Skandinavien, Tyskland, Schweiz, Österrike, Ungern, Siebenbiirgen, 

 medlersta och södra Ryssland. 



Kråklöken är en bland de växtei*, som bilda den späda vårgrön- 

 skan på mullrikare marker, innan ännu högre gräs och större örter i 

 allmänhet hunnit utvecklas, så att den vanligen ensam bildar små men 

 täta, nästan glänsande gröna mattor, och detta mest genom de många 

 smålökarnes fina blad. Genom smålökarne ökas också växten utom- 

 ordentligt, så att den snart blir ett ogräs på eller vid odlade ställen. 

 Men så snart den blommat ut och mognat, vissnar den och borttorkar, 

 hvilket i allmänhet sker innan eller vid midsommar. 



* Gagea spathacea Schult. liknar temligen Kråklöken, men liar inom samma 

 hinna en större och många små lökar, den större löken 2 — 3-bladig med nästan tråd- 

 lika blad; stängeln är trindare; kalkbladen äro bredare, lausettlika, temligen trubbiga; 

 de draga slutligen något i rödt. — Växer mest i vestra och södra Skånes bokskogar; 

 dessutom sällsynt i Blekinge, Småland, Dalsland och Bohuslän. — Blommar i Maj. — 

 Agardh upptäckte arten, som svensk, vid Roslätt i Skåne och meddelade den till Ret- ' 

 zius, som intog den i Suppl. Prodr. (1809). Swartz skildrar både denna och före- 

 gående art i Svensk Botanik VII. Fr. Nov. 



