342 



kullrig; hölstret 2 — 3-bladigt, dess blad korta och breda, trubbiga. 

 Blommorna äro rosenröda. Kalkbladen nästan trubbiga, kortare än 

 ståndarne. 



Växer på torra, steniga eller skogiga backar i Dalsland samt vid 

 Ahus och Helgeå i Skåne. — Bioramar i Juli, Aug. — Utbr. Europa 

 undant. det allra nordligaste och Holland, Belgien, Brittanien, Portugal, 

 Italiens öar, Grekland och Turkiet. 



Myrin upptäckte denna art som svensk, den 26 Juli 1831 "på 

 små med buskar omgifna bergkullar" vid sjön Stora Lee (V. A. H. 

 s. å.); i Skåne upptäcktes den af Mag. Bergström (Fr. Mänt. II, 1839). 



6. Gräslöken 



(Allium Schoenoprasum L.) 



har vanligen endast omkring 4, 5 eller 6 tum hög, trind, nedtill bla- 

 dig stängel samt triuda och trådlikt-syllika, pipiga blad, hvilka icke 

 sällan bli nästan lika långa som stängeln. Som lökarne äro bladrika 

 och gerna sitta flera på en slags af gamla lökstammar bildad rot- 

 stock, blir växten lätt tuvig. De växande lökarne äro nästan klubb- 

 lika, hvitaktiga, inneslutna inom en och annan mörk, remnad hinna. 

 Flocken är mångblommig och tät, nästan klotrund; hölstret tvåbladigt, 

 dess blad breda, rundade och uddspetsade, i början vackert rosenröda. 

 Blommorna äro omkring 3 liuier långa och deras skaft icke längre. 

 Kalkbladen äro nästan lansettlika, temligen uppräta med utkrökt spets, 

 något blekt rosenröda med mörkare nerv (stundom hvita), längre än 

 ståndarne. 



Växer på stränder, klippor och steniga marker vid eller nära haf- 

 vet, till upp i Roslagen (der den varierar med hvita blommor), särdeles 

 ymnig på Gotlands torra kalkhällar och Ölands älvar (o: Al var lök). 

 Odlas också allmänt i trädgårdar och täppor såsom matväxt. — Blom- 

 mar bäst i Juni. — I Jemtland o. a. nordliga trakter växer (sälls.) en 

 varietet eller underart, som är större och starkare, med kantiga, något 

 platta blad (A. sibiricum L.?). — Utbr. Europa (undant. Irland, Portu- 

 gal, södra Italien, Grekland och Turkiet); Caucasien, Siberien, Kamt- 

 schatka, N. Amerika. 



Gräslöken bildar, såsom nämndt, gerna tuvor, hvilkas rena grön- 

 ska bryter sig bra mot de täcka blommorna. Den är allmännast be- 

 kant såsom köksväxt, och på många ställen, särdeles på landet, ingår 

 den rätt mycket i matredningen. Liksom andra lökslag, har den svett- 

 väckande, väderdelande och diuretiska egenskaper, så att den kan vara 

 nyttig vid audtäppa, gikt, skörbjugg, svag mage m. m. — Benämningen 

 Gräslök tyder på att det är bladen som, för sin egna löksraak, använ- 



