344 



längre än kalkbladen. Fröhuset klotrundt, dubbelt mindre än hos före- 

 stående art (knappt större än ett pepparkorn). 



Växer på torr och stenig mark på Gotland och Öland samt, säll- 

 syntare, pä östra Skånes sandfält. — Blommar i Juli. — Utbr. isynner- 

 het medlersta Europa samt norra Italien, Dalmatien, Ungern, Sieben- 

 biirgen, södra Ryssland; Caucasien. 



Linné anmärkte denna art på Gotland (vid Hau och på Thors- 

 burgen) 1741, omtalade den i V. A. H. s. å. och beskref den i Got- 

 lands-Eesan (sid. 178). Bland de växter, som Fuirén (1622) faun på 

 Gotland, namnes också denna Sandlilja ("copiose in Carolina"). I Skåne 

 anmärktes den redan af Leche, men på Öland först af Ahlq,vist (V, 

 A. H. 1821). 



Denna art, hvilken man, s-åsora mest växande på kalkgrund, skulle 

 kunna kalla Kalklilja, har icke samma liljelika utseende som den 

 egentliga Sandliljan. Den har också nära dubbelt mindre blommor och 

 blommar nära en månad sednare eller längre än denna. Vakar från 

 kl. 7 f. m. till 3 eller 4 e. m. (L.). Hos båda arterna, säger Wah- 

 LENBERG, som skildrat dera i Svensk Botanik, synes den smala, men 

 likväl icke krypande och endast sparsamt tågiga rotstocken just egnad 

 att gifva blomning under den torraste årstiden och i den torraste jord- 

 mån. "Deremot kan denna rotbildning icke lofva någon sådan egentlig 

 nytta som mera lökartade växter". 



2. ASPARAGE^. 

 Blomkalk sambladig. Ståndare 6 eller 4. Stift 1. Frukt ett 8- 

 eller 2-rummigt bär. — Stammen rotstock. 



S. Asparagus L. 



Blommorna mångbyggare. Kalken 6-delad, klocklik (med myc- 

 ket smal, till blomskaftet ledad pip). Ståndarne 6. Märket 3-deladt; 

 stiftet kort. Bäret 3-rummigt; rummen (1 — )2-fröiga. 



1. Sparrisörten 



(Asparagus officinalis L.) 

 blir vanligen en eller par alnar hög, mycket grenig, och har på små- 

 grenarne andra korta, nästan barr- eller borstlika, 2 — 5-knippade gre- 

 nar, hvilka vanligen anses för blad; hvarje sådan grenknippa stödes af 

 ett litet hinnartadt fjäll (o: det egentliga men outvecklade bladet). Rot- 

 stocken är mångårig, kryper, och dess köttiga, fjälliga grenar bilda of- 

 van jord stjelkarne, hvilka äro trinda och uppräta. Blommorna ära 

 små, gulgröna, vanligen nästan enkönade (det ena könet litet utveck- 



