352 



endels äggrunda och tumsbreda, icke sällan något bjertlika bladen, hvil- 

 kas skaft äro långa och trekantiga. Blomställningen bildar en stor och 

 rik, nästan kransgrenigt sammansatt, pyramidlik vippa. Frukterna (kar- 

 pellerna) äro rundadfc-trubbiga, platta, ställda på kant, bildande en tät, 

 trubbigt-trekantig krets. 



Växer på sjöstränder, vid åar och bäckar, i diken, dammar och 

 vattengropar, ända upp till Urae-Lappraark och Vesterbotten, allra. — 

 Blommar i Juli, Aug. — Bladen bli stundom, särdeles på ställen med 

 vexlande vattenstånd, lansettlika, eller flyta på vattnet långa och smala, 

 nästan gräslika (phyllodier). — Utbr. Europa, Algerien, Abyssinieu, Cau- 

 casien, Siberien, Kamtschatka, nordligaste Amerika (och Nya Holland). 



På andra eller tredje året visar sig denna Svalting med en slags 

 långsträckt lök, bildad af de gamla bladens nedersta del, och från hvil- 

 ken greniga rötter utgå. De unga bladen äro sammanrullade och ligga 

 i äldre blads rännlika slidor. För att bättre uppbäras, äro bladens 

 skaft uppblåsta och ha talrika lufthålor. Icke sällan finnas några 

 undervattensblad; dessa äro smala och tunna. Den nedersta blomkransen 

 utslår först och sedan komma de andra, och i de särskilda blomkran- 

 sarne är det slutblommorna som först öppna sig, sedan de andra och 

 detta så smånigora att man i samma krans har blommor af nästan 

 alla åldrar. Härigenom räcker blomningstiden temligen länge, ehuru 

 hvar blomkrona ej är öppen mer än en dag. Den slutar sitt dag- 

 sländslif om qvällen, då den sammanrullar sina blad, medan andra 

 blommor redan börja liksom lossa på sina och bereda sig att slå ut 

 nästa dag. 



De gamle botanisterna, som tyckte att Svaltingens blad liknade 

 Groblad (Plantago), kallade växten Plantago aquatica (Vatten-Groblad), 

 hvadan artnamnet. 



2. Flocksvaltingen 



(Alisraa ranunculuides L.) 

 är mest endast omkring 5 — 6 tum eller något högre, men har större 

 blommor än den vanliga och dessa bilda en omkring 6- eller 9-strålig 

 flock, som icke sällan har en dylik (kranslik) under sig. Bladen äro 

 långt, nästan jemnbredt, lansettlika, 3-nerviga, otydligt nätådriga, föga 

 kortare än den icke sällan något nedkrökta (stundom t. o. m. krypande) 

 stängeln. Frukterna äro 5-kantigt-ovala, spetsiga, utstående så att de 

 bilda klotrunda samlingar. 



Växer i kärr och mossar, vid insjöar och bäckar o. d. i Skåne, 

 på Öland och Gotland; dessutom mycket sällsynt i Småland (Gärdse- 

 rum) och Halland (Halmstad), — Blommar i Juni, Juli. — Också hos 



