354 I 



Pilörten är en bland de vackraste växter, som pryda våra vatten 

 och strandbräddar. Dess knöliga, hvita rötter alstra en slags knoppar, 

 som öppna sig på sidan och öka växten rikligt. Derigenom blir den 

 sällskaplig och uppträder garna raed talrika stånd. — Pilörtens första 

 blad äro låtiga och smala, nästan genomskinliga och alltid under vatt- 

 net, och vanligen har växten första året endast sådana blad. De se- 

 nare, pillika, bladen äro ganska egendomliga. Blommorna äro särdeles 

 täcka med sina hvita och rosenröda kronblad och mörka ståndarknappar 

 med deras brandgula pollen. — För bladens skapnad benämnde de 

 gamle botanisterna växten Sagitta aquatica (o: Vattenpil), och Badhin 

 (1623) omtalar en S. aquatica major, en S. aquatica minor etc. TiL- 

 Landz (1683) och O. Eudbeck d. ä. (1685) kalla den Sagittaria, hvilket 

 Linné bibehöll som slägtnamn. 



NoLTE undersökte först närmare Pilörtens utveckling och förök- 

 ning. I sednare tider har bl. a. Geemain iakttagit dem. Förökningen 

 sker genom perlemohvita, rotstocklika grenar, hvilka sluta med en spetsig 

 knopp. Denna knopps axel sväller ut helt smånigom och blir köttig 

 och rund, nästan löklik, hvilket sker mot sommarens slut och under 

 hösten. Efter fröspridningen dör örtståndet snart och äfven de rotlika 

 grenarne vara icke länge; endast deras löklika knopp lefver, mest dold 

 i dyn, och bildar nästa vår ett nytt stånd. 



4. Triglocliiii L. 



Blommorna tvåkönade. Kalkbladen alla 6 gröna, skäliga, ovar- 

 aktiga. Ståndare 6, nästan stränglösa; knapparne inpassade i kalk- 

 bladen och lossnande med dem. Märken fjäderlika, 3 eller 6. Fruk- 

 ten bestående af 3 eller 6 raed midtpelaren sammanväxta, ' enfröiga, 

 smala karpeller, hvilka slutligen lossna uppåt (frän basen) och uppbrista 

 längs inre kanten. — Mångåriga, stänglade örter med halftrindt träd- 

 lika, slidade blad och små grönaktiga blommor i axlik, skärmlös, slut- 

 ligen lång klase. 



1. Hafssältingen 



(Triglochin niaritimum L.) 

 blir icke sällan 10 — 12 tum hög och har bredt-trådlika, ofvanpå nä- 

 stan plana, liksom stängeln mycket köttiga blad. Blommorna äro större 

 än nästa arts, något rödbruna. Märkena 6. Frukterna på utstående 

 skaft, äggskapade; deras karpeller 6, rundadt-trubbasiga; de lossna mest 

 på sidorna så att de äro mera parallela med midtpelaren. 



Växer på hafsstränderna eller på ängar och gräsmarker invid dera, 

 allra.; sällsynt inne i landet på våta ställen eller sötvattensstränder så- 



