359 



Växer på käniwa ängar och i kalkkärr på Gotland. — Bioramar i 

 Juni. — Utbr. Europa undant. det nordligaste och Brittanien, Holland, 

 Belgien, Portugfjl, södra Italien med öarne, Grekland och Turkiet. 



Linne anmärkte Kärrliljan på ängarne vid Hau (enda växstället i 

 Flora Suecica) och nämner den bland sina 100 rariteter i Vet. Ak, 

 H. 1741 (jfr Gotl. Resan 195). Dock skall redan Fuirén (1622) funnit 

 växten på Gotland. "Tilförene (1732), säger Linné i V. A. H., såg 

 jag det i Lappland, men mycket litet och eländigt". Häraf, jemte det 

 citerade synonymet ur Flora Lapponica, synes att Linné då trodde den 

 gotländska arten och den egentligen nordiska (T. borealis) vara samma 

 växt, ehuru han redan i Flora Lapponica beskrifvit och tecknat den 

 sistnämnde; i Flora Suecica sammanslår han också båda till en (d: An- 

 thericum calyculatura). Wahlenberg återställde (V. A. H. 1805) de 

 båda arterna och granskade isynnerhet nästa närmare (Fl. Lapponica), 

 Denna hade redan O. Rudbeck d. y. (1695) anmärkt och låtit måla 

 i Lappland (Öfver-Kalix). 



* Tofieldia borealis Whlub. (Anlhericum calyculatum L. ^: är mindre (3 — 5 

 tum) och spensligare än föregående art; bladen vanligen endast tunislånga och linie- 

 breda, treuerviga; kalkbladen 3/4 iinie; blomaxet endast 1/3 tum, hvitt, utan egentliga 

 skärmar, hvilka ersättas af det lilla hvita svepet, som hos denna art sitter vid blom- 

 skaftets bas. — Växer på kärriga eller annars våta marker i Lappland (allm.) och norra 

 Sverige, i det sednare sälls. — Blommar i Juli. — Erhåller merendels benämningen 

 Björnbrodd. 



XC. JUNGACEiE. 



(Tågväxter). 



1. Jiinciis L. (DC). 

 Fröhuset ra. e. m. trerummigt. Fröen talrika, mycket små. — 

 Mång- eller ettåriga växter med helt smala, trinda eller räntdika, glatta 

 blad eller stundom endast bladlösa slidor; bladslidorna öppna, d. v. s. 

 deras kanter icke sammanväxta (på sin höjd omsluta de hvarandra). 



*) Blomvippan i toppen på nedtill bladigt strå (skenbart sitter 

 den på sidan). 



1. Hafstågen 



(Jnncus inaritimus Lam.) 

 är härd och stel, med nästan vågrät rotstock, trinda och oledade, hvasst- 

 spetsade blad och fots- eller alnshöga, trinda, uppräta strån, somliga 



