360 



blomlösa och bladlika. Blomvippan är dubbelt sammansatt, med upp- 

 räta grenar. Kallcbladen äro nästan lansettlika, de yttre spetsiga, de 

 inre trubbiga (med udd), alla lika långa som det uddigt-ellipsoidiska 

 fröhuset. Fröens hud är bihangslikt utbredd åt båda ändar*. 



Växer i Blekinge och Småland, på några hafsstrandens ängar och 

 kärrmarker (Sölvesborg; Sälgön, 1 mil från Carlskrona; en del ställen 

 nära Calmar). — Blommar i Juli, Aug. — Utbr. Europas kuster utom 

 de nordligaste. 



Hafstägen anmärktes först af Aspegren (1826) på öarne vid 

 Sölvesborg och meddelades Fries, som upptog och närmare bestämde 

 den i sina Novitier. 



■**) Blomvippan pä bladlöst och nedtill endast slidadt strå, sken- 

 bart på dess sida. — Mångåriga arter. 



2. Knapptågen 



(Juncus conglonieratus L.) 

 är tuvig, vanligen alnshög eller högre, med uppräta och raka, trinda, 

 svagt striramiga, mörkgröna strån, hvilka nedtill äro nästan penntjocka 

 och smånigom smalna uppåt; deras märg bildar ea enda massa; skärm- 

 bladet liknar alldeles strået, så att det synes som en 3 — 5 tum lång 

 spetsad topp på detsamma öfver blommorna, llottågorna äro länga 

 och starka, trinda, glatta, gulbruna. Slidorna ljusbruna. Blomvippan 

 är dubbelt sammansatt och rik, men vanligen kortgrenig och tät eller 

 nästan klotlikt hopdragen, slutligen merendels brun. Kalkbladen äro 

 vanligen m. e. m. mörkbruna, spetsadt-lansettlika, lika långa som det 

 trekantigt-oravändt-äggrunda fröhuset. Ståndarne 3. 



Växer pä våta ängar och betesmarker, i kärr och diken, till upp 

 i Helsingland och Verraland, allm. — Blommar i Juni eller Juli. — 

 Utbr. nästan hela Europa; Caucasien, Siberien; Island. 



Tågarterna sakna i allmänhet någon egentlig användbarhet i vår 

 hushållning; endast denna och nästa art ha en ehuru mindre sådan. 

 Af Knapptågens torkade strån, hvilka äro sega och mjuka, kunna nera- 

 ligen särdeles lätta mattor, små korgar o. d. flätas. Märgen kan nytt- 

 jas till lampvekar. 



3. Veketågen 



(Juncus efftisus L.) 

 liknar i allmänhet Knapptågen, men är något spensligare och blekare, 

 med stråets strimmor så svaga att do endast vid torkning bli synbara. 

 Skärmbladet (strået ofvan blommorna) är längre. Blomvippan vanligen 



