365 

 <). Sparrtagen 



(Junciis squarrosiis ]>.) 

 bildar liarda ocli täta, genom talrika, nästan borstlika (rännlikt-), stytva 

 och utkrökta blad sparriga, tuvor med stark rotstock. Stråen äro 5 — 

 10 tum höga, längre iin bladen, hårda och stadiga, uppräta, nederst 

 enbladiga, eller alldeles bladlösa och endast med en slida kring basen. 

 Elomvippan är hopdragen, med korta och stadiga grenar, hvilka både 

 i spetsen och på sidorna bära de nästan oskaftade blommorna; nedtill 

 äro de klädda med snnå slidlika, röd- och hvitaktiga, nästan hinnartade 

 skärmar. Kalkbladen äro trubbiga, glänsande-gråbruna och hvitaktigt 

 hinukantade, lika långa som fröhuset. Fröhuset är 1^ linie långt, trub- 

 bigt (med udd), glänsande-gulbrunt, alldeles 3-ruramigt. Fröen kantiga. 



Växer på magra ängar och betesmarker, på hedar, allmän eller 

 nästan allmän i Halland, Skåne och medlersta Småland; dessutom på 

 Oland (Alvaren) och i Blekinge, i Vestergötland, på ett par ställen i 

 Nerike och på fjellen i Jemtland. — Blommar i Juli, Aug. — Utbr. 

 Europa (undant. det allra nordligaste och Italien, Grekland); Island, Si- 

 berien. 



Hos denna art äro bladen hårda, utstående och tryckta mot mar- 

 ken, sä att lian icke kommer åt dem. Förhatligt för landtmannen, 

 antyder "gräset" en mycket mager, våt och tuvig jord (L.). 



10. Stubbtågen 



(Juncus com pressus Jacq.) 

 är något styf och glänsande, med uppräta, smala och något plattade, 

 nästan enbladiga (vid eller nedom midten), vanligen 5 — 10 tum höga 

 strån. Bladen äro nästan trådlikt rännlika, obetydligt kortare än stråen; 

 utom stråbladen utgå alla från den merendels icke särdeles krypande 

 rotstocken. Blomvippan är enkel eller sammansatt, med nästan, uppräta 

 grenar, på hvilka de grönbruna blommorna mest bilda glesa qvastar; 

 den har längre eller kortare skärmar. Kalkbladen äro bruna med hinn- 

 aktiga kanter och gröngul medelnerv, rundtrubbiga. Fröhuset är nästan 

 klotrundt, glänsande-blekbrunt, nära dubbelt längre än kalkbladen. 



Växer på fuktiga betesmarker och gärden, på sandiga ängar och 

 annan fuktig mark, der den icke sällan bildar täta mattor, allmän i 

 södra och medlersta Sverige. — Blommar i Juli. — Omvexlar till stor- 

 leken (mellan 3 och 15 tum). — Utbr. nästan hela Europa (undant. 

 Grekland, Turkiet); Island, Caucasien, Siberien. 



Stubbtågen bildar icke sällan små täta mattor, hvilkas grönska är 

 mörkare än de andra "gräsens" i allmänhet. De runda, glänsande frö- 

 husen och de plattade stråen utmärka den isynnerhet. 



