368 



gen bninaktiga. Fröhuset är uddtrubbadt, blekbrmit, nära 1^ linie 

 långt, något längre än kalkbladen. Fröhinnan bildar bihang. 



Växer på kärriga eller andra väta ställen i fjellen och fjelltrak- 

 terna, allmän. 



Utom det nordliga Skandinavien och Island bebor Treagntågeu 

 Skottlands och Englands berg samt Pyrenéerna, Alperna och Karpaterna. 

 Linn K upptäckte den i Lappland och beskief den utförligt i Flora 

 Lapponica (med teckning). 



* Juncus biglumis L. liknar TreagntSgen, men har endast 1 — 2 bloiiinior, med 

 ett bladaitadt, sjtlikt skäiiii, som är upprätt och tränger bloixiTuorna åt sidan. Kalk- 

 bhidei) bruna. Fröhuset nästan klubblikt med intr)'ckt spets, brunt, upptill svart-, i 

 kanterna gulaktigt, mycket längre än kalkbladen. — Växer endast i högre fjelltrakter. 



*****) Ettåriga arter. Kalkbladen längre än fröhuset. 



15. Paddtågen 



(Juncus bufonius L.) 

 är blekgrön eller slutligen rödaktig, vanligast omkring 5 tum hög, med 

 trindt, bladigt strå, som merendels är greuigt långt ned och bildar en 

 nästan klynnedelad blomställning. Bladen äro rännlikt tråd- eller borst- 

 lika. Blomställningens grenar äro uppräta, teraJigen långa, och bära 

 blommorna i vecken och på sidorna. Blommorna äro oskaftade eller 

 nästan oskaftade och sitta enstaka eller 2 — 3 tillsaramans. Kalkbladen 

 äro nästan hinnartade, med grön medelnerv och hvitaktiga kanter, lansett- 

 lika, smalt sylspetsade, de yttre längst. Fröhuset är mörkbrunt, af- 

 långt-oravändt-äggrundt, vanligen nära dubbelt kortare än kalkbladen. 



Växer på barare, fuktiga eller tidtals öfversvänimade, helst sandiga, 

 ställen, på fuktiga, leriga eller sandiga betesmarker, åkrar och gärden, 

 vid stränder, diken och vägar, allmän. — Blommar i Juni eller Juli 

 (och Aug.). — Omvexlar till storlek och utseende, än helt liten (1 — 2 

 tura) och enkel, med nästan härsmala blad, än större, stundom 6 — 8 

 tum, och vanligen mycket grenig; icke sällan grenar sig strået ända 

 invid roten eller bildar växten en liten tuva med flera greniga strån. — 

 Utbredningen är mycket stor: hela Europa, Canariöarne, Algerien (Sa- 

 hara), Abyssinien; Island, N. Amerika; Caucasien, Siberien, Ostindien 

 (på Ganges' sandstränder enligt Hook.); Cap, S. Amerika, N. Holland, 

 N. Zeeland. 



Paddtågen är en ganska sällskaplig växt och bildar gerna, sär- 

 deles som yngre, täta mattor pä den annars icke sällan bara sanden. 

 Bloraraorna äro meteoriska. 



