369 

 IG. Huvudtagen 



(Juncua c'i!|)itntus Wtig.) 

 har endast 2 — 5 tum höga, trådlika, enkla och bladlösa, tuvade eller 

 enstaka strån. Bladen (rotbladen) äro rännlikt borst- eller hårlika, raka, 

 kortare iln strået. Blommorna bilda en eller två 3 — 6-blommiga, run- 

 dade, omkring ärtstora, skärmade gyttringar (huvuden); åtminstone ett 

 skärmblad är längre än blomställningen. Kalkbladen äro rödbruna med 

 hinnaktiga kanter och grön, kölad nerv, äggrundt-lansettlika och spetsade, 

 de yttre längst. Fröhuset är nästan äggrundt, trubbigt, nära dubbelt 

 kortare än kalkbladen. 



Växer mest på Skånes och södra Hallands sandiga hafsstränder 

 och på fuktiga eller ötVersvämmade ställen invid dem; sällsyntare i 

 Blekinse, på Öland och Gotland. — Blommar i Juni, Juli. — Utbr. 

 nästan hela Europa (undant. bl. a. Brittanien); Barbariet, Canariöarne. 



Denna art var hos oss länge antingen förbisedd eller förblandad 

 med Paddtågen. Genom Fries vann den egentligt burskap i vår Flora. 



* Juncus pygmceus Thuill. (Dvergtågen) har fordom växt i Skåne, mellan 

 Klagstorp och Hvellinge, på sandiga betesmarker invid hafvet, der Fries fann den 1827 



(Novit.). 



9, liHziala DC. 



Fröhuset enrummigt. Fröen 3. — Mångåriga växter med smala, 

 jeranbreda eller smalt-lansettlika, vanligen håriga blad med slutna (hela) 

 slidor; strået m. e. m. bladigt. 



*) Blommorna samlade till vanligen flera täta gyttringar. 



1. Åxtågen 



(Luzula spicata DC. — Juncu8 spicatiis L.) 



har 5 — 10 tum högt strå, på hvilket de mörkbruna, hvitaktigt skär- 

 made blomgyttringarue bilda ett vanligen nära tumslångt och ojemnt, 

 slakt eller lutande ax, hvars nedersta skärmblad ha en syllik spets. 

 Bladen äro smala, icke liniebreda, glest håriga, stråbladen inrullade eller 

 nästan syllika, med mycket hårig slidmynning. Kalkbladen äro hinn- 

 artadt spetsade, med en smal, nästan nållik udd, längre än det run- 

 dadt-äggrunda fröhuset. Fröen ha vid basen ett kägellikt bihang. 



Växer på torra och steniga ställen i fjellen, särdeles de lägre, 

 allm., sydligast pä Städjan i Dalarne. — Blommar i Juli. — Omvexlar 

 med kortare och tätare, upprätt blomax. — Utbr. nästan alla Europas 



Xyman. Sv. Fanerof). II. *^ 



