373 



Beurling leranade i Botaniska Notiser för 1853 en Luzularura 

 ScandinavicC Conspectiis. 



XGI. ÄROIDEI. 



1. ilfuni L. 



Blommorna enkönade, bara, i strutlikt-hölstrad, upptill klubblik 

 och könlös kolf, på hvars nedre del ståndare och spiror sitta, de förra 

 högre upp och skiljda från de sednare genom trådlika bildningar. Stån- 

 darne stränglösa. Märkena sköldlika, utan stift. Frukt köttigt bär. 



1. Struthölstret 



(Aruni iiindilntun] L.). 



En mångårig, stänglad, 8 — 10 tums ört med knöllik rotstock, 

 spjutlikt-pillika, glänsande-ljusgröna, omkring 3 tum långa blad och nä- 

 stan lika långt, gulgrönt hölster, hvilket, nederst hoprulladt och bukigt, 

 omsluter den nära dubbelt kortare, upptill mörkvioletta (violettbruna) 

 blomkolfven. Bären äro skarlakansröda och bilda slutligen liksom ett 

 sammansatt bär, hvilket, sedan kolfvens öfre del jemte hölstret vissnat, 

 qvarsitter blottadt på stängeln. 



Växer i fuktiga skogar och parker i Skåne, sälls. — Blommar i 

 Maj, Juni; mognar i Juli. — Utbr. nästan hela Europa undant. det 

 allra nordligaste och Italiens öar m. m.; Barbariet. 



Denna växt har till alla sina delar en bitande skarp smak, så att 

 den bränner på tungan då den tuggas, hvadan den också, isynnerhet ro- 

 ten, är känd under benämningen Dansk Ingefära. Detta gäller egent- 

 ligen om örten som färsk; torr blir den nästan smaklös. Roten (rot- 

 stocken) bibehåller likväl länge sin skärpa. Den är officinell (Radix Ari 

 Pharm.); "slemlösande och öppnande". — Struthölstret förekommer visser- 

 litjen i en och annan äldre Flora, men endast såsom en stundom (i 

 Halland) förvildad växt, en ännu icke naturaliserad främling. Sedan 

 Fries anmärkt den på ön Lybeck i Krageholnis-sjön (Skåne) bland Allium 

 ursinum, Lunaria o. a. upptog han den bland Svenska Florans Novitier. 



Rörande Struthölstrets utveckling har man iakttagit följande. Då 

 fröet grott, dess grodd utvecklat rot- och stamämue, bildar sig snart 

 en liten knöl vid det första bladets bas. Denna knöl tillväxer och 

 blir med andra året en slags lök, hvars bas slutligen dör under det 

 spetsen alstrar en ny växt och omkretsen en mängd nya knölar, hvilka 

 sedan lossna från moderväxten. Arets blommande stånd visar sig ti- 



