377 



ger Linné) sänka si<? Leranorna till botten, der de stundom bilda 

 tjocka lager. Undersöker man dessa tidigt ora våren, finner man en 

 del af de små bladen li vitnade och döda men andra gröna; de sediiare 

 uppstiga genom utvidgningen hos den luft, som de innesluta, och flyta 

 sedan på vattenytan. 



1. Mångrotiga Andmaten 



(Lemiia polyiliiza L.) 

 är dubbelt större än de båda nästa arterna, icke sällan 4 linier bred, 

 rundad, tunn, på den öfre sidan mörkgrön, på den undre rödaktig, på 

 båda nästan plan, och har knippade rottrådar. Förökas genom, vanli- 

 gen en eller två, nya bladstammar bredvid hvarandra, så att två eller 

 flera "blad" hänga tillsamman; de unga bladstammarne ha hvardera två 

 mycket små, hinnaktiga blad (?) vid basen. Den har spiralkärl, h vilka 

 bilda tydliga, handdelade, nerver och göra den lilla växtens byggnad 

 temligen stadig. Ståndarsträngarne äro smalare nedåt. Frukten är ett 

 2 — 7-fröigt frölms. Men blommor äro ytterst sällsynta hos oss. 



Växer på stillastående eller sakta rinnande vatten i södra och 

 medlersta Sverige, allmän eller temligen allmän; i norra Sverige an- 

 märkt endast på ett par ställen (i Helsingland och Ångermanland). — 

 Utbr. genom Europa undant. Portugal, Spanien, Grekland och Turkiet; 

 i Caucasien, Siberien. 



Denna art växer vanligen mera enstaka, ehuru gerna tillsammans 

 med L. minor eller gibba. Det skaft, som finnes bos L. trisulca, är 

 hos denna art på "bladets" undersida ehuru det uppkommer mellan de 

 båda ytorna. Det framkommer i Juni (Juli) och liknar ett stift. Föl- 

 jer man detsamma ini "bladet", märker man vid basen flere lenticeller 

 öfver hvarandra på det platta och hvitaktiga skaftets båda sidor, inne- 

 slutna hvar och en i en särskild hinna (Vaucher). 



2. Mindre Andmaten 



(Lemna minor L.) 

 är knappt 2 linier (1 — li linie), rundadt-elliptisk eller omvändt-ägg- 

 rund, blekgrön, nästan alldeles platt, d. v. s. plan på den öfre sidan 

 och på den undre, som är blekare, något kullrig. Förökas genom van- 

 ligen en eller två nya stammar bredvid hvarandra. Har blott en rot- 

 tråd och saknar nerver (spiralkärl), så att dess byggnad är temligen 

 lös. (Ståndarsträngarne äro jeransmala. Frukten är 1-fröig, blåsartad.) 

 Växer på stillastående vatten, isynnerhet mindre, hvilka den all- 

 deles täcker, till ända upp i Ångermanland och Vesterbotten, — den 

 allmännaste arten. — Utbr. genom hela Europa; Algerien, Canariöarne, 



