387 



Denna art är visserligen liten, men den uppträder vanligen i så 

 mycket talrikare individer, och kan derigenora nästan ensam upptaga, 

 åtminstone delvis, dammar och andra mindre vatten. 



* Potamogeton rutilus Wolfg. liknnr lemliffen Småuaten, men är rödaktig 

 och styf, med långt och smalt spetsade, täta blad. — Anmärkt pä ett ställe i Upland 

 (Fasterua socken) och vid Linköping. 



11. Spädnaten 



(Potamogeton gracilis Fr.) 

 är alltid mycket spenslig och lin ehuru den kan bli ända till alnslång; 

 torr blir den svartaktig, nästan mera lik en mindre Kammnate eller 

 en Euppia. Bladen äro borstsmala och långt (och snedt) spetsade, 1- 

 uerviga, torra vridna. Stiplerna äro ganska långa men flyktiga. Stjel- 

 ken är nästan hårsmal, trind. Axen äro slutligen nästan rundade, om- 

 kring \ tum, mycket kortare än det smala och trinda skaftet. Fruk- 

 terna elliptiskt-klotruuda, trubbryggade (utan köl). 



Växer eller har växt i vattensamlingar på hafsstranden vid Lands- 

 krona och i diken vid Stockholm (Täcka Udden); i Gestrikland (enligt 

 Hartmans Flora), i en grund hafsvik vid Hiilevik. 



Fries upptäckte denna art vid Landskrona ("in stagnis raarinis"), 

 bestämde och beskref den i sina Novitier. Den är icke med säkerhet 

 känd utom Sverige. 



12. Kammnaten 



(Potamogeton pectinatus L.) 



är vanligen mycket grenig och slankig, icke sällan ganska lång, mörk- 

 grön, brun- eller rödaktig; torr svartnar den. Bladen äro mest 1-ner- 

 viga (äldre och större blad kunna dock bli 3-nerviga), högst ^ linie 

 breda, vanligen smalare, t. o. m, borstsmala, men 1 eller nära 2 tum 

 långa, spetsade; de äro icke sällan (på grenar med mycket korta mellan- 

 leder) tätt och tvåsidigt, liksom kammlikt, knippade. Stiplerna äro vid- 

 växta bladbasen till en tvåörad slida. Stjelken är nästan trådlik men 

 seg, trind, hvit. Axet är långt, med vanligen långt åtskilda, 3 — 4- 

 blomraiga kransar; skaftet är trådlikt, långt och slankigt. Blommorna 

 äro brunaktiga. Frukterna äro stora som små ärter, nästan halfrunda 

 (något månlika), trubbryggade (torra kölade). 



Växer i både söt- och saltvatten, särdeles det sednare, allmän 

 eller temligen allmän i södra och medlersta Sverige, sällsynt i det 

 norra (Helsingland, Ångermanland, Jemtland). — Blommar i Juli, Aug. 

 — Omvexlar, isynnerhet i saltvatten, med nästan hårsraala grenar och 

 blad; axen omvexla tätare och glesare. 



