389 



Sålunda tyckas de sista arterna liksom syfta åt nästa slägte, hvilket 

 uteslutande tillhör hafvet (Whlnb.). 



S. SSuppia L. 



Blommor parvisa men högre och lägre på trådlikt fäste, tvåkönade, 

 2-ståndrade (skenbart 4-kr.appade) och 4-spirade. Blomkalk ingen, om 

 man icke såsom sådan vill betrakta de två fjällika ståndarsträngarne, 

 på hvilka, under spetsen, de stora knapprummen sitta, ett på hvar 

 sida. Stift intet; märke sköldlikt. Frukterna (smånötterna) på långt 

 och smalt skaft (carpophorum). 



De till detta slägte hörande växter äro mångåriga men helt spens- 

 liga örter med trådlik och grenig, nedtill mest krypande stjelk, ganska 

 smala, nästan borstlika, vidt-slidade blad (o: Hårnate Fr.) och utur 

 bladslidorna trådlika blom(ax)skaft, hvilka slutligen bli m. e. m. långa; 

 bladslidorua bildade af de hinnaktiga, med bladet och sinsemellan hop- 

 växta stiplerna. De växa uteslutande i hafvet eller dess vatten (ned- 

 sänkta) och blomma i Juli, Aug. Ruppia maritima L. 



Ruppia spiralis (L. herb.) Dum. är något gröfre än de andra; 

 utan blommor liknar den en liten Karnmnate. Ståndarknapparne äro 

 smalt-ellipsoidiska (aflånga). Frukterna äggrunda, något sneda, snedt- 

 uppräta så att spetsen ligger i samma linie med skaftet, som är flera 

 gånger längre än frukten; det gemensamma fruktskaftet är, isynnerhet 

 på djupare vatten, ganska långt och m. e. m. skruflikt saramanrulladt. 

 — Växer sälls. vid hela vestra kusten; vid den östra ändå sällsyntare, 

 till upp vid Södermanlands kuster. — Utbr. Europas kuster utom Grek- 

 lands, Turkiets och södra Rysslands. 



Ruppia rostellata K. har nästan klotrunda ståudarknappar. 

 Frukterna äro halfmånlikt äggrunda och mycket snedt spetsade så att 

 spetsen icke ligger i samma linie som skaftet, hvilket är flera gånger 

 längre än frukten; det gemensamma fruktskaftet är rakt och kortare än 

 de enskilda skaften. — Den allmännaste arten både vid vestra och 

 östra kusten; vid den sednare växer den upp till Gefle. Den är Lin- 

 nés egentliga R. maritima (Vestg.-Resan 186. Fl. Suec), hvilken han 

 anmärkte på Orust i Bohuslän d. 17 Juli 1746 ("Denna ört är alldrig 

 förr än i dag funnen på någon svensk botten"). — Utbr. Europas ku- 

 ster (utom Rysslands), 



Ruppia brachypus Gay liknar föregående art, men är något 

 glesblndigare och har mera äggrunda ståndarknappar och större, hård- 

 skaligare och kort skaftade frukter (de enskilda skaften icke eller endast 

 3 — 4 gånger längre än frukten), hvilka äro snedt och temligen kort 

 äggrunda, icke sällan med en smal udd. — Växer sälls. vid vestkusten 



