391 



* Zaniiichellia Roscnii Wallm. Frukterna tandade i bada kanterna och pä 

 sidorna knottriga. Stiftet kortare än halfva frukten. — Växer i hafvet vid Gotland, 

 sälls. (Wallm. beskr. i Botan. Notiser 1840). 



Zannichellia pedicellata Fr. Frukterna vanligen 3 — 4, jemn- 

 breda, trubbiga i båda ändarne, tydligt skaftade på det likaledes tyd- 

 liga gemensamma skaftet (skaften nära lika långa sora frukten); deras 

 rygg hinnkantad och tandad. Stiftet nästan lika långt som frukten. — 

 Växer i Östersjön (icke anmärkt nordligare än Nora socken i Ånger- 

 manland) och vid Skånes vestkust. — Bestämd såsom egen art i Fr. 

 Mänt. I (Z. palustris |3 Whlnb.). — Utbr. Europa utom det allra nord- 

 ligaste och Grekland, Turkiet, södra Ryssland m. ra. 



Zannichellia polycarpa Nolte. Frukterna vanligen 4 — 6, 

 mindre än de andra arternas och något krökta (nyraänlika), oskaftade 

 på otydligt eller helt kort gemensamt skaft; ryggen något hinnaktig, 

 m. o. m. tandad; basen trubbig. Stiftet är nära fyra gånger kortare 

 än frukten. — Växer mest i eller nära hafvet, till Hernösand och Nora 

 socken i Ångermanland, men också i sött vatten, vattengropar o. d. 

 (Vestergötland i Mellby socken; Kungsör, Thorshälla; Upsala, Vassunda). 

 — Fries upptäckte arten som svensk "in mari baltico et Hallandise 

 ad Falkenberg" (Nov. Mänt. 1). — Utbr. Skandinavien, Holstein. 



Utom den sista arten (och Z. Rosenii), som är endast nordisk, 

 ha Zannichellierna en stor utbredning. Vi ha redan nämnt huru långt 

 deras område inom Europa sträcker sig mot norden; mot södern går 

 det ända till Malta, der förf. i medl. Febr. 1844 samlade blommande 

 Z. major (den växte der i sötvattensgropar). Utom Europa äro de 

 anmärkta i Caucasien, vestra och södra Siberien, Algerien, Egypten, på 

 Canariöarne och (enl. Hook.) i nordvestra Amerika. 



4. Zostera L. 



Blommor tvåradiga pä en tunn och jemnbred "kolf", som är inne- 

 sluten inom ett alldeles bladlikt hölsters längs midten uppsprickande 

 slida, utan blomkalk, eambyggare, skiftevis 1-ståndrade eller 1-spirade. 

 Ståndarsträng nästan omärklig (vidväxt); knappen 1-ruraraig, med tra- 

 digt mjöl ("pollen confervoideum"). Stift tydligt; märken 2, smalt- 

 trådlika. Frukterna fastade snedt (under spetsen, nästan hängande). 



1. Bandlingen 



(Zostera marina L.). 

 En mångårig, vanligen åtminstone alnslång men stundom nära 3 

 alnars, nästan gräslik ört (o: Sjögräs, Ölänn. Gräsja) med smala, 

 sammantryckta och ledade stjelkar eller grenar och 5 — 15 tum långa, 



