393 



XCIII. TYPBACEJ. 



1, Typha L. 



Blommorna i långa, mycket täta ax, spirblommornas alldeles trindt, 

 (valslikt). Blomkalk hårlik. Ståndare vanligen 2 — 4-brödrade och lik- 

 nande ensamma, upptill 2 — 4-greniga. Stiftet långt och hårsmalt. 

 Frukten mycket liten men långt skaftad; skalets ytterlager ganska tunut, 

 slutligen lossnande och remnande på ena sidan. — Högväxta (2 — 3 

 alnars) och ansenliga, mångåriga örter med stark, läng- och smalbladig 

 rotstock samt trind, rak och upprat, enkel och oledad stängel, som 

 slutar i det under blomningen gulaktiga ståndaraxet (eller -axen) och 

 under detta omslutes med (är liksom trädd igenom) det bruna och 

 släta, nästan klädesartade spirblomaxet (o: Narrkolvar). 



1. Bredkabben 



(Typha latifolia L.) 



har nästan svärdlikt jemnsmala, icke sällan nära tumsbreda blad och 

 omkring 3 tum långt ståndarax, hvilket är alldeles närmadt intill det 

 något längre, slutligen merendels nästan tumstjocka och svartbruna spir- 

 axet. Blommorna äro skärmlösa. Slåndarsträngarna bli slutligen 2 — 4 

 gånger längre än knapparne. Märkena äro snedt-lansettlikt-äggrunda, 

 hvarigenora axets ("kolfvens") yta blir liksom fjällig. 



Växer helst i smärre insjöar, dyiga träsk och mossar, vid åbräddar 

 o. d., i södra och medlersta Sverige till upp i Vestmanlaud och Helsing- 

 land, men mest i de östra landskaperna och Skåne. — Blommar i 

 Juli. — Omvexlar till bladens bredd och axens tjocklek. — Utbr. nä- 

 stan hela Europa; Algerien, Caucasien, Siberien, N. Amerika (och Nya 

 Zeeland). 



Tunnbindare nyttja Bredkabbens torkade blad att lägga i fogarne 

 på kärl för att få dem vattentäta. Af desamma kunna ock mattor o. 

 d. flätas eller bindas. Färska ätas bladen af kor. — För sina stora, 

 svartbruna kolfvar erhåller växten benämningen Krutläskare. "Krut- 

 läskare kallade folket ej obeqvämligen den bekante Typha 772, ty han 

 liknar det instrument, med hvilket man läskar stycken" (L. vestg.-resa). 



2. Smalkabben 



(Typha angustif«tlia L.) 



har alldeles jemnsmala, under något kullriga och nedtill rännlika, endast 

 2 — 3 linier breda blad, nära 4 tum långt ståndarax och nära 5 tum 

 långt men knappt \ tum bredt, rödbrunt spirax; de båda axen äro 

 hvarandra knappt närmare än 1 tum. Blommorna ha små, smalt-spad- 



