397 



blaiui dess egendomligare alster. Jfr också Th. Fries' uppsats i Bota- 

 uiska Motiser för 1857. 



* Sparganiuni affiue Schiiitz. liknar till växsätt Flotagräset, men är kortare 

 och något bredbladigare, enkel, med eiidasi I — 2 slandarbloniklot. Tillhör mera Lapp- 

 land och fjell- eller bergstrakter, men fir auniiirkt iinda ned till Småland, Vermland och 

 Bohuslän. F. ö. tagas enklare stånd af Flotagräset gerna för denna. 



* hnarganium oligocarpon Angstr. är endast 5 — 10 tnm, enkel och platt- 

 bladig, med 1 — 2 ståudarbloraklot och 3 — 4 fruktklot, men i hvarje sådant utbildas en- 

 dast några fa frukter; stjelkbladen äro korta, men rotbladen längre och flyta vanligen. — 

 Väser sällsynt i Ume-Lappmark. i .Temtiand och Ångermanland, och är likaledes anmärkt 

 på några ställen i medlersta Sverige. — Axgströji uppläckte denna art vid Lycksele 

 och bestämde den i Botaniska Notiser för 185.3. 



4. Igelvassen 



(Sparganium sninimnni F.. — Sparganiiiin natans |3 L. suec.) 



är blekgrön, med enkel, 5 — 10 turas stjelk, som är ju längre desto 

 svagare ocli höjdare; på uttorkade ställen blir den icke sällan endast 

 2 — 3 tum, nästan upprat och rak. Bladen äro platta och trubbiga, 

 helt smala; de oravexla efter växstället längre och flytande ellcv kortare 

 och uppräta. Ståndarblomklotet ensamt. Fruktklot 2 — 3. Frukterna 

 äro nästan oskaftade och sprötlösa eller kort sprötade. 



Växer vid sötvattenssträuder, i kärr, diken eller andra grundare 

 vatten, till ända upp i Pite-Lappmark och Vesterbotten, teraligen all- 

 män utom vid vestkustcn (men saknas på Gotland). — Blommar i Juli, 

 Aug. — Uthr. nästan endast uorra och medlersta Europa. 



De gamle botanisterna voro icke obekanta med denna växt och 

 den upptages redan i Bauhins Pinax (1623) såsom Sparganium mini- 

 mum. Olyckligtvis ställde Linné den i Flora Suecica såsom varietet 

 under S. natans, hvarigenom en blandad och derigenom misskänd art 

 uppkom. Genom att (i Summa II) frånskilja denna varietet såsom en 

 egen, helt visst berättigad, art, återställde Fries äfven S. natans i dess 

 ursprungliga renhet. 



* Sparganium hyperioreum Laest. viixer i Lappland, Herjcdalen och Ånger- 

 manland; i Helsiugland i Fäi'ila. LffiST.\Dius bestämde dei:ua art i Bihanget till Vet. 

 Ak. Botaniska Årsberättelse för 1850 (= S. natans Whlnb. Lapp). 



Länge upptogos i våra svenska Floror endast tre Sparganium- 

 arter, och man trodde väl i allmänhet att detta slägte vore hos oss 

 tillräckligt undersökt och utredt. Men vid sednare botanisters närmare 

 undersökningar har det visat sig att vårt på kärr och vatten — dessa 

 växters hemvist — rika land ägde, isynnerhet i sina nordliga delar, 

 flera egendomliga och hittills obekanta arter (vi ha ofvan nämnt både 

 dem och deras upptäckare), så att Hartman i sin Handboks 6:e upp- 



