410 



kan den både kardas och spinnas, och garnet får en hvithet, lenhet 

 och glans, som vanlig ull eller bomull ensam icke har. Till vekar 

 o. a., der icke någon större styrka eller hållbarhet tages i anspråk, kan 

 sådant garn begagnas med fördel. Af ängsull i blandning med vanlig 

 ull, har- och kaninhår ra. m. har 'man tillverkat vackra och lätta men 

 icke starka hattar. "Till hattar för fruntimmer, som bära dera bestän- 

 digt, ej komma med dem i regn, och icke vid hvarje helsning hand- 

 tera dem, kan ängsullen vara god, men till karlhattar är den otjenlig. 

 Till sängtäcken, fruntimmers-stubbar o. d. är den deremot ganska bruk- 

 bar" (Retz.). Och till stoppning i sängkläder bruka mindre bemedlade 

 mångenstädes denna ängsull (pulvinaria pauperum ex pappo: L. — 

 Fattigmans Örongått). 



2. Hadden 



(Eriophorum vaginaturn L.) 



bildar täta och icke sällan stora tuvor med talrika strån, hvilka äro 

 nära trinda, nästan bladlösa, utom nederst klädda endast med en och 

 annan vid, temligen hinnaktig slida; de uppbära blott ett ax och äro 

 under blomningen vanligen endast omkring 5 tura och nästan alldeles 

 slidade, men bli sedan högre, slutligen t. o. m. nära alnshöga, och 

 bara upptill. Rotstockslidorna bära långa och smala, trekantiga, upptill 

 småsågade, nästan uppräta blad; de gamla slidornas lemningar bilda 

 liksom ett trådnät nedtill omkring och mellan stråen. Axet är nästan 

 äggrandt, större än de andra arternas ax, i början mörkare, slutligen 

 glänsande blekgrått (o: Svarthuvud, Grå- eller Hvithuvud). Blom- 

 skärmarne äro långt och smalt spetsade, hinnartadt tunna; kalkhåren 

 rent hvita, talrika. 



Växer i skogskärr och på skogsängar, allmän. — Blommar i April 

 eller Maj; mognar i Maj, Juni. — Hos somliga stånd utbildas icke 

 några ståndare. — Utbr. mest norra och medlersta Europa; Caucasien, 

 Siberien, nordligare Amerika, Island. 



Haddens "ull" (Harull) kan visserligen användas på samma sätt 

 som ullen hos föregående art, men som stråen ha blott ett ax och 

 ullen är kortare, blir dess insamling mindre lönande. 



* Eriophorum callithrix Cham. liknar temligen den vanliga Hadden, men har 

 mycket mindre, mera rundadt ax med svartaktiga, mindre hinnartade, trubbade blom- 

 skärmar och tvärbred, svagt rödaktig ull. — Anmärkt på ett och annat ställe i Lapp- 

 land, Vesterbotlen, Jemtiand och Ångermanland. 



* Eriophorum rasseolum Fr. har mest enstaka strån, mindre och längre ax 

 än Hadden, kortspetsade, endast i kanten genomskinliga, blomskärmar och rödaktig ull. 

 — Växer i Torne-Lappmark och på ett par ställen i Lule-Lappmark. 



