412 



hela utseendet liknar Scirpus caespitosus och icke tvekar det dessa väx- 

 ter tillhöra samma "naturlisja slägte". Också upptaj^er Hartman båda 

 under ett e^et slä£?te (Persoons Trichophorum). — Snipen är visserligen 

 ett bland de mindre "gräsen", men den uppträder vanligen talrikt och 

 icke sällan herrskar deti nästan ensam der den växer. 



6. CAKICE.-K. 

 Blommorna onköiiadc (sarabyggarc), åtminstone ståndarblommorna 

 utan all kalk. Blomskärmarne allsidigt tegeilagda. 



■J. Crtrex L. 



(Starr-slägtet). 



Axen 3 — mångblomniiga. Spirblommorna med en nästan flasklik 

 kalk, som tillväxer och slutliger. bildar nötgömmet. Märken 2 eller 3, 

 nående långt utom kalkens tränga, tvåtandade eller tvära mynning. — 

 Mångåriga växter med smala blad. 



a) Olikaxade (Ileterostachyae). Axen flera, mest enkönade, 

 de eller det öfversta vanliijen med endast ståndare. 



t) Arter med 3 (endast stundom 2) märken (Tristigmaticae). 



*) Med tydligt sprötade nötgöramen och uppräta eller nästan 

 uppräta ax, ståndarax mest flera. 



1. StraDdstarren 



(Carcx riparifi Cmi.) 

 har från 1 till 2 alnar höga, öfvcr linietjocka, hvasst trekantiga strån, 

 1 — ^ tura breda, icke sällan alnslånga, platta och kölade, mycket nät- 

 ådriga blad och tjocka, bruna ax med bladlika och långa skärmar. 

 Ståndaraxen äro 2 — 5. Fruktaxen 3 — 4, deras blomskärmar äggrundt- 

 lansettlika, långt och sm,'dt spetsade, omkring lika långa som det nä- 

 stan ägglika, glatta, mäugnerviga, kort och tvåuddigt sprötade nöt- 

 gömmet. 



Växer vid sötvattensstränder eller i vattenrika träsk och mossar, 

 i södra och medlersta Sverige. — Blommar i Juni. — Oravexlar stun- 

 dom med nästan dubbelt smalare blad och smalare, längre och mera 

 spetsade nötgömmen; dessutom med korta ax. (Om sistnämnde varietet 

 är den öländska C. nutans Fr. Mänt. I synes osäkert, emedan enligt 

 Anderssons Cyperac. Scand. densamma icke är återfunnen i sednare 

 tider.) — Utbr. nästan hela Europa; Caucasien, södra Siberien. 



