414 



lika och uppblåsta, glest nerviga, spetsade till ett tvåuddigt spröt, 

 glatta, längre än de smala och spetsiga blomskärraarne. 



Växer i kärr och mossar, på kärrängar och sötvattensstränder, 

 allra. — Blommar i Maj eller Juni. — Utbr. Europa uudant. Portu- 

 gal, Grekland, Turkiet; Algerien, Caucasien, Siberien, Karatschatka, N. 

 Amerika, Island. 



Också Blåsstarren är bland våra större Starr-arter, Dess temli- 

 gen breda blad användas ibland af tunnbindare till tunnbottnars tät- 

 ning. Om de torkas och bultas, bilda deras sega nerver en tradig 

 massa. På detta sätt beredda, använda Lapparna dem (och andra 

 Starrarters blad) till stoppning i sina skor för att hålla fötterna varma 

 om vintern och svala om sommaren. Bland nybyggarne i Lappland 

 får derföre växten icke sällan heta Lappskogräs (jfr Flaskstarren). 



* Carex laevirostris Fr. är bland våra större och bredbladigare starrgräs, 

 till utseendet temligen lik Blåsstarren, men nötgömmena likna nästa arts och äro myc- 

 ket uppblåsta, nästan klotrunda och tvärt hopdragna till ett långt spröt. — Växer i 

 Vesterbotten och Ume-Lappmark fsälls.}. — Upptäckt af Wahlberg 1843 nära byn 

 Sävast vid Lule-elf (V. A. Förh. 1844). 



4. Flaskstarren 



(Carex ampullacea Good. — Carex yesicaria § L.) 

 är mera blåaktigt grön, omkring alushög, med trubbigt-trekantigt strå 

 och smala, rännlika, nästan inrullade blad. Axen ha bladlika skärmar. 

 Fruktaxen äro 2 — 4, uppräta eller de nedre lutande, grön- eller gul- 

 aktiga. Nötgömmena äro nästan klotrundt uppblåsta, tvärt hopdragna 

 till spröt, glänsande-glatta, längre än de smala och spetsiga blomskär- 

 raarne, mindre än Blässtarrens. 



Växer i skogskärr, på kärrängar och stränder. — Blommar i Juni. 

 — Omväxlar i Lappland och norra Sverige lägre och kortaxig, med 

 bredare, nästan äggrunda blomskärraar (vid Kengis särdeles b)'edbladig 

 och vacker, "ad C. Ifevirostrera accedens": Lsest.). — I fjelltrakterna bil- 

 dar Flaskstarren en underart, som har smalare blad, kortare ax och 

 kortsprötade, vanligen halragula nötgömmen med korta och breda, trub- 

 biga, mörka skärmar (o: C. rotunda ta Whlnb.). — Utbr. Europas 

 flesta länder; Caucasien, södra Siberien; Island, Canada. 



Flaskstarrens blad bli i torrt tillstånd inrullade, mjuka och böj- 

 liga, så att Lapparna gerna använda dem till stoppning i sina skor, 

 hvadan de kalla isynnerhet denna Starr Skogräs (Kabraak-suoine), 

 hvilket hos nybyggarne naturligtvis blir Lappskogräs. Linné om- 

 talar i Flora Lapponica (n-o 328) utförligt hela användningssättet m. 

 m., och i likhet med honom upptager Wahlenberg i sin Flora Lap- 



