415 



ponica Flaskstarren såsom den egentliga Lappskostarren (i Fl. Suec. är 

 det Blässtarren). 



* Carex saxatilis (L?) liknar till axen mycket Flaskstarreus underart (C. ro- 

 tundata), men till strå och blad en mindre Blåsstarr. Den är omkring fotshög, rent 

 eller något gulaktigt grön, med nästan svartbruna ax {^' C. pulla Good.). Nötgömmena 

 äro nästan klotrundt uppblåsta, kort sprötade. Märkena mest 2. — Väser pä fuktiga 

 ställen i de högre fjelltrakterna. Samlad redan af Solander i Pite-Lappmark 1753, 

 enligt Bergii herbarium {^'- C. caespitosa var.): Wikstr. — Det synes något osäkert om 

 detta är Linnés C, saxatilis (dennas växställe passar bättre på C. rigida). Jfr Anders- 

 sons uppsats i Botaniska Notiser 1849 (p. 31), deri dessutom visas alt Carex pulla är 

 endast en högfjellsform af C. vesicaria. 



5. Trådstarren 



(Carex filiformis L.) 



är något tuvig, blåaktigt grön, nära 1 — 1^ aln hög, med smala men 

 tämligen stadiga, nederst mörkröda strån och blad, de sednare, liksom 

 skärmbladen, långa och inruUadt-rännlika, nästan trådlika, knappt bredare 

 än det mycket trubbkantiga (nästan triuda) strået. Axen äro tumslånga, 

 bruna. Ståndaraxen 1 — 2. Fruktaxen 1 — 3, uppräta; de sitta glest. 

 Nötgömmena äro uppsvälldt-aflångt-äggrunda, tätludna, spetsade till ett 

 kort, tvåuddigt spröt, nästan lika långa som eller något kortare än de 

 äggrunda, spetsiga skärmarne. 



Växer i träsk och lösare skogskärr, på mycket sänka kärrängar 

 och sötvattensstränder. — Blommar mest i Juni eller Juli. — Utbr. 

 norra, medlersta och vestra Europa; Siberien, Canada. 



* Carex evoluta Htn har ax och nötgömmen nästan som Trådstarren, men är 

 större, med omkring 2 linier breda, platta (kölade) blad och skärmblad, mycket trekan- 

 tigt strå samt nära 1 1/2 tum länga ax; mera lik Strandstarren. — Växer i kärr, vid 

 träsk och insjöar, sällsynt: Stockholm, ett ställe i Vestmanland, Östergötland (Gusum) 

 och Småland. — Hartman upptäckte (1817) arten i Brännkyrke-sjön vid Stockholm och 

 beskref den i Vet. Ak. Handlingar för 1818. Sistnämnde år funno Wikström och D:r 

 F. A Djurberg växten vid Gängsätra träsk på Lidingön. 



6. Grusstarren 



(Carex hirta L.) 



har merendels långt krypande rotstock, 5 — 10 tum höga, stundom högre, 

 hvasst trekantiga strån, platta, kölade, liniebreda blad, långa och blad- 

 lika skärmblad. Bladen och särdeles slidorna äro vanligen håriga och 

 gråaktiga, men kunna stundom bli glatta. Ståndaraxen äro mest 2 

 (eller 3). Fruktaxen 2 — 3, uppräta, tjocka. Nötgömmena äro trekan- 

 tigt äggrunda, spetsade till ett långt, tvåuddigt spröt, gråaktigt håriga, 

 nerviga; deras skärmar äggrundt-lansettlika, långt och nästan borstlikt 

 spetsade, hinnaktiga med grön medelnerv. 



