422 



echinatura, Gramen cyperoides aculeatum etc. (Knaggle-starr L. Fl. 

 Suec). 



* Carex Oederi Ehrh. liknar Gulstarren och omvexlar liksom denna lill stoi'- 

 lek, men är vanligen mindre. Bladen äro smalare och mest rännlika eller hopvikta. 

 Fruktaxen mindre och mera rundade; nötgöminena smärre, svagt nerviga, bredare och 

 mera tvärt sammandragna till ett kortare, rakt spröt. — Växer på stränder och i kärr. 



— Blommar i Juni, Jnli. 



* Carex ex ten sa Good. är vanligen 5 — !U tum hög eller högre, tuvad, näaot 

 blåaktigt grön, lemligen slyf. Blad och skärmblad äro smala med inrullade kanter, 

 nästan trädlikt rännlika, de sednare mycket ISnga och slutligen bäglikt ulkrökta, kort 

 slidade eller slidlösa. PVuktaxen äro mycket närmade eller det nedersta nägot ätskiljdt. 

 Nötgömmena nerviga, ovala (icke uppblSslal, smalnade till ett rakt och temligen kort 

 spröt, grönaktiga, nära linielånga, längre än de uddtrubbiga, brunaktiga skärmarne. — 

 Växer pa Östersjöns grusiga eller präsiga slriinder, till upp i Roslagen, sällsynt. — 

 Blommar i .Tuni, Juli. — Omvexlar lågviixt med krökta strau. 



* Carex Hornschuch iana llpe har bäglikt uppkrökta, korla rotskott, omkring 

 fotshöga strån, samt korta, liuiebreda, blagröua blad och skärmblad, de sednare långt 

 slidade. Fruktaxen äro temligen ätskiljda; nötgömmena glänsand-e grönaktiga (gulgröna), 

 snedt-äggrunda, nästan ovala, kullriga pa båda sidor, nerviga, smalnade till ett rakt 

 spröt, längre än de äggrunda, spetsiga, bruna, hinnkantade och grönryggiga skärmarne. 



— Växer pä fuktiga ängar eller i buskiga kärr o. d., i södra och medlersta Sverige, 

 samt pä Frösön i Jemlland. — Blommar i Juni, Juli. — Förekommer icke sällan med 

 2 stätidarax. 



* Carex fulva Good., s-om mycket liknar föregående arl, växer ockiå i södra 

 och medlersta Sverige och Jemtland, men sällsyntare och nästan endast bland C. fiava 

 och C. Hornschuchiana, mellan hvilka somliga anse den vara hybrid, ehuru den snarare 

 tyckes vara endast en slags underart till den sednare. Deu har mera gulaktigt, rent 

 gröna, längre och bredare blad och skärmblad, mera närmade ax, och nästan rödgula 

 blomskärmar. 



15. Glesstarren 



(Carex distans L.) 

 är något blåaktigt och blekt grön, temligeu rak och styf, ocli har tu- 

 vade, trekantiga, 5 — 10 turas, sällan högre, strån, platta blad och 

 skärmblad, de sednare långt slidade, båda delarna med ett hiunartadt, 

 trubbigt, motsatt snärp. Axen äro alla långt ätskiljda; ståndaraxet är 

 uästan halragult. Fruktaxen äro 2—3, smalt-ellipsoidiska; det nedersta 

 utgår icke sällan nära stråets bas. Nötgömmena äro gröna, äggruudt- 

 ovala med kort spröt, trubbigt trekantiga, tydligt nerviga, längre än de 

 blekbruua, bredt hinnkantade skärraarne, hvilkas gröna ryggnerv bildar 

 en kort udd. 



Växer på gräsiga eller grusiga hafsstränder och strandängar nära 

 kusten, i södra och medlersta Sverige men mindre allmän. — Blom- 

 mar i Juni, Juli. — Utbr. nästan hela Europa; Algerien, Caucasien. 



