436 



skärmar äro nästan bladlösa. — Utbr. norra och medlersta Europa, 

 Skottland, Island. 



Wahlenberg, som ansåg- Styfstarren vara Linnés Carex saxatilis, 

 beskrifver den under detta namn i sin Flora Lapponica och anmärker 

 att figuren på Carex rigida i English Botany föreställer denua samma 

 art (C. saxatilis). Men Fries (Mänt. III, 1843) och andra nyare bota- 

 nister erkänna icke denna för Linnés, utan anse C. saxatilis L. vara C. 

 pulla Good. (hvilken vi förut omtalat under n:o 4*). Denna sednare 

 åsigt har ett vigtigt stöd i Linnés herbarium, der enligt C. Hartman 

 såsom C. saxatilis ligger C. pulla Good. 



* Carex elylroides Fr. iiknnr något Styfstarren och har närmade, klubblika 

 ax,, omvandt-ägjfruuda eller bredt-ovala, jjlaltade, nerviösn och prickadt nötgöiiimen; 

 blad och skärmblad slaka, breda och i)l;itta, de sednare langa och nästan liölsterlika; 

 strået bladigt nediill, under blomningen krökt; roUiocken alstrar bladskott (icke tuvig). 

 — Växer på sandiga ställen i Lappland (Karesuando, Torneå), vid Upsala (säils I och i 

 Halland, — Blommar i Juni, Juli. 



35. Tväfärgstarren 



(Carex bicolor All.) 

 är bland våra minsta Starrarter, med endast 2 — 3 tums, slutligen båglikt 

 nedkrökt eller lutande strå, icke liniebreda blad och vanligen 3, 2 — 2| 

 linier långa ax, hvilka äro närmade, ovala och nästan alla eller åtmin- 

 stone toppaxet tvåkönade (med ståndare nedtill). Nötgömmena äro nå- 

 got trekantigt omvändt-äggrunda, trubbiga, hvitblå eller nästan benhvita, 

 längre än skärmarne, hvilka äro nästan alldeles svartbruna så att axen 

 bli vackert tvåfärgade. 



Växer endast på ett ställe i Lule-Lappmark, "en liten sandkulle, 

 fuktad af snövattnet, vid öfre PoUauresjöns nordvestra vik" (mellan 

 fjellen Kirkivare och Touddarats). — Blommar i Juni, Juli. 



Detta lilla och, såsom vi nyss sett, mycket sällsynta Starrgräs 

 upptäckte LaeSTADius, som svenskt, 1821, på det ställe vi nyss nämnt, 

 och hvilket troligen ännu är, inom vårt område, det enda kända väx- 

 stället för denna art. Han tecknade också växten i Svensk Botanik X 

 (n-.o 701), der Wahlenberg skildrat den utförligt och i sammanhang 

 derraed meddelat intressanta anmärkningar om Carices i allmänhet. — 

 Tväfärgstarren tillhör egentligen Alperna; den anmärktes först på de 

 piemontesiska, men är sedan funnen på hela kedjan. F. ö. är den 

 känd endast från sitt lappska växställe och från Folddaleu i Norge. 



* Carex rufina Drej. är liten som förestående art, slak, och bildar små täta, 

 nästan nedtryckta tuvor med vanligen 4 — 5-axiga strån, hvilka mest äro kortare än 

 bladen; toppaxet omvexlar med ståndarne upptill eller nedtill, och stundom är det en- 

 könadt. — Växer i Lule-Lappmark, men endast vid sjön Virihjaur, nedom fjellet Stor- 

 Thokin (Andersson, Jul. 1845). 



