440 



blad. Nötgömmena äro äggrunda, med kort och hel spets, på utsidan 

 kuUriga, på båda sidorna mycket svagt nerviga, tilltryckta, något längre 

 än de bleka (nästan halmgula) och hinnaktiga, grönnerviga, bredt-ägg- 

 runda skärmarne. 



Växer i kärrmark, fuktiga skogar, vid stränder, allm. — Blom>- 

 mar i Maj eller Juni. — Förekommer stundom med sammansatt ax 

 (Sthlm, Wikstr.). F. ö. omvexlar den mycket; i skugga slankigare, på 

 öppna ställen stadigare; i Lappland med smärre och kortare, mera åt- 

 skiljda ax (var. subloliacea Laest.). Der omvexlar den också med mindre, 

 redan under blomningen blekbruna småax (var. grisea Laest.) och med 

 (3 — 6) större, mångblommiga, gröna, samt med spetsade nötgömmen (var. 

 proboscidea Laest., utmärkt). — I fjell- och bergstrakter, ända ned till 

 Vermland och Gestrikland (samt på några punkter sydligare), växer, i 

 allmänhet icke sällsynt, en underart, som har mindre och mörkare, slut- 

 ligen alldeles bruna, mera närmade ax, icke sällan med nära -| eller 1 

 tum långa skärmblad, samt längre spetsade och med spetsen utstående 

 nötgömmen (o: C. vitilis Fr.). 



Gråstarren har en icke så liten utbredning. Den förekommer i 

 norra och medlersta Europa, i Brittanien, Italien, Ungern och Kyss- 

 land. Vidare är den anmärkt i Caucasien, Siberien, på Kamtschatka, i 

 N. Amerika och på Island. Den uppgifves också för trakterna kring 

 Magelians sund och Malouinerna. 



* Caiex helvola Bi. (Fr. Bot. Not. 1849) liknar till hela utseendet temligen 

 Gråstarren, men till axen mera nästa art. Den är något gulaktigt grön, meJ omkring 

 5-axiga strån och gulbruna, något glänsande ax med mycket korta, hinnartade, gulbrana 

 skärmar, den eller de nedersta spetsade genom den utlöpande grönaktiga nerven. Axen 

 äro närmade, jemnbredt-aflånga eller aflånga; toppaxet något klubblikt, nästan lika långt 

 som de andra. — Växer i kärr i Ume-Lappmark och Vesterbotten, i Ångermanland 

 (Tåsjö socken), vid Stockholm, i Tveta socken i Södermanland (C. P. LsesTADius 1857), 

 i Bohuslän. 



41. Småaxstarren 



(Carex microstachja Ehrh.) 

 är spenslig men temligen stadig, med glesa, 5 — 10 tum höga, upptill 

 trekantiga, nedtill bladiga, 3 — 5-axiga strån. Bladen äro helt smala, 

 räunlika med trekantig spets. Axen äro skärmlösa, tätt närmade, gul- 

 bruna, endast liniebreda; toppaxet slutligen klubblikt och nära tre gån- 

 ger längre än de andra, ståndarlösa och aflånga, axen. Nötgömmena 

 äro tilltryckta, äggrunda, nerviga, spetsade till ett tvåtandadt spröt och 

 längre än de brunaktiga, hinnkantade skärmarne. 



Växer i skogskärr och på gräsiga kärrmarker, i Lappland och 

 norra Sverige ned till Helsinglaud och Dalarne (sälls.) samt på spridda 



