442 



A. H. 1793 och Floran 1798) för Carex heleonastes. Wahlenber» 

 fann att den utgjorde en ny art; han bestämde och beskref den i V. 

 A. H. 1803. Det är en äkta nordisk växt, som förekonamer endast i 

 Norge, Sverige och Finland, vid Petersburg, i Saraojedien och på Spets- 

 bergen 



44. Ripstarreo 



(Carex lagopina Whlub.) 

 är något gulaktigt grön, med icke liniebreda blad och upprätt, endast 

 omkring 5 tura högt, hvasst-trekantigt, mest treaxigt strå. Axen äro 

 endast omkring 2g linier långa, bruna, tätt närmade; toppaxet är stån- 

 dradt och klubblikt; de andra axen, h vilka äro nästan ovala eller ge- 

 nom de slutligen utstående nötgöraraena nästan klotrunda, sakna van- 

 ligen ståndare. Nötgöramena äro något öfver linielånga, nästan trindt 

 ovala, spetsiga, gulbruna eller nästan gulröda, längre än de små, trub- 

 biga skärmarne. 



Växer på alla våra fjell och är ymnig på deras högslätter. — 

 Blommar i Juni, Juli. — Utbr. Skandinavien, Skottland, Island, Samo- 

 jedien; Karpaterna, Alperna, Pyrenéerna, S. Nevada. 



Fjellripan (Tetrao lagopus) tycker om och närer sig till en del 

 med denna Starrs frön, hvadan det namn, som Wahlenbekg gaf arten 

 då han bestämde den (V. A. II. 1803). Han upptäckte den i norra 

 Lappland (beskr. Flora Lapp.). 



***) Alla axen tvåkönade; nötgöraraena hinnkantade. 



45. Harstarren 



(Carex leporina L.) 

 bildar tuvor med något mörkgröna, platta och kölade blad och tre- 

 kantiga, pipiga!, raka, uppräta eller nedtryckta, 5 — 15 (vanligast nära 

 10) tum långa, 5 — 8-axiga strån. Axen äro kort-lansettlika eller nä- 

 stan klotrundt ovala, närmade, ståndrade vid basen, blekbruna; de ha 

 hinnartade och glänsande-bruna, grönnerviga skärmar, af hvilka den ne- 

 dersta genom den borstlikt utlöpande nerven är omkring lika lång som 

 sitt ax (stundom blir den bladartad och mycket längre), men de andra 

 dubbelt eller raera kortare. Nötgöraraena äro uppräta, äggrunda, plat- 

 tade, spetsade till ett tvåtandadt, något inkrökt spröt, nerviga, alldeles 

 kantade, lika långa sora eller kortare än sina aflångt-syllika, hinnartade, 

 vanligen glänsande-blekbruna, grönnerviga och hvitaktigt-kantade skärraar. 

 Växer på torrare ängar och betesmarker, på gräsiga backar och 

 sluttningar, vid vägar, allmän. — Bioramar i Maj eller Juni. — På 



