465 

 9. Cynosurus L. 



Småax 2 — 5-bloinmiga, plattade, i ensidigt vippax och täckta med 

 Icammdelade skärmar (bvilka kunna anses som outbildade småax). Skärm- 

 skalen nästan lika stora, 1-nerviga, sylspetsade. Yttre kronskalet m. e. 

 m. spetsigt, 5-nervigt, ryggen kuUrig. Frukten glatt. 



1. Kammäxingen 



(Cynosurus cristatus L.). 



Ett mångårigt, glatt, 1 — 2 fot högt gräs, med något spensligt 

 men upprätt och temligen stadigt strå, korta, ljusgröna blad och 1 — 2^ 

 tum långt, tätt, blekgrönt ax, hvars småax och kammlika skärmar äro 

 1 — 2 linier långa; ståndarknapparne mörkt brunröda. 



Växer på torra ängar och betesmarker, gräsiga backar, åkerrenar, 

 i södra och medlersta Sverige (och på några ställen i norra). ■ — Blom- 

 mar i Juli; mognar i Aug. — Utbr. nästan hela Europa; Caucasien, 

 Algerieu. På Sicilien blommar Kammäxingen redan i April. 



Kammäxingen är väl icke bland de mera gifvande eller för krea- 

 turen angenämare grässlagen, men ätes dock icke ogerna som ung, då 

 den utgör ett mjukt och helsosamt foder, isynnerhet för får, hvilkas 

 kött derigenom skall bli smakligare. Den ingår mångenstädes bland 

 betes- och högräsen. Störst och bäst blir Kammäxingen på bördig, 

 lerig ängsmark, men bör icke sås ensam emedan den växer glest. — 

 F. ö. är gräset ett bland våra vackraste, särdeles då det står i blomma, 

 och alltid utmärkt med sina kammlika skärmar (o: Grameu cristatum 

 Bauh. 1650). 



8. E»aetylis L. 



Småaxen 3 — 5-blommiga, platta och breda, tryckta intill hvar- 

 audra och bildande ensidiga gyttringar pä vippans grenar. Skärmskal 

 olikstora och sneda, uddspetsade. Yttre kronskalet mycket köladt, kort 

 borstspetsadt, omkring 5-nervigt. Frukten glatt. 



1. HandäxingeD 



(Dactylis glomerata L.). 

 Ett mångårigt, vanligen större, omkring 1 eller 1| aln högt, 

 upprätt och stadigt gräs. Rotstocken är kort, med tuvigt knippade 

 blad. Bladen äro mörkgröna eller något blågröna, långa, 3 eller 4 

 linier breda, kölade, jerate de nedtill hela slidorna vanligen sträfva; 

 de nedre bladslidorna tvåeggade. Vippan är 3 — 4 tum lång, under 

 blomningen nästan triangellik; dess grenar enstaka, bara (blomlösa) ned- 

 till och tätblommiga upptill, riktade åt en sida. Småaxen äro gröna 



Nyman. Sv. Fanerog. IT. '^J 



