488 



bredare, 5 — 8-blommiga, vanligen violetta småax. Vippans grenar äro korta och mer- 

 endels nästan enkla, endast nederst bara (utan småax), de nedre parvisa; under blom- 

 ningen äro desamma nafjot ensidigt utstående, men bli slutligen, åtminstone till största 

 delen, hopdragna så att vippan då är nästan axlik. Yttre kronskalen med tydlig, i 

 spetsen kölad, medelnerv. Bladen äro vanligen inrullade; snärpet utdraget. Stråen äro 

 än nederst krypande och rot- eller skottalstrande, än alldeles uppräta. — Växer på hafs- 

 stränderna i Bohusläu, Halland, Skåne och Blekinge samt sälls. på Oland (och i Små- 

 land). — Blommar i Juni, Juli. — Har stundom gles och mycket smal vippa, träd- 

 smala blad. 



±Å. Catabroisa PB. 



Småaxen mest 2-(l — 3-)blommiga, temligen trinda, äggrunda, i 

 vippa. Skärmskal olikstora, mycket trubbiga. Yttre kronskalet högt 

 3( — 5)-nervigt, hinnaktigt, med trind rygg och tvär och smånaggad 

 spets. Frukten glatt. 



1. Narvgräset 



(Catabrosa aquatica PB. — Aira aquatica L.). 



Ett mångårigt, mjukt, slakt och glatt, något blåaktigt gräs med 

 vanligen omkring 5 — 10 tum höga, nedtill rot- och grenalstrande strån 

 och platta, nära 2 liaier breda, men korta och nästan trubbiga blad, 

 hvilka icke sällan jemte strån och rotskott flyta på vattnet der gräset 

 växer. Vippan är vanligen nästan violett, stor, utbredt-grenig (pyra- 

 midlik), grenarne helt smala, de nedre 4 — 8 från leden. Skärraskalen 

 äro mest violetta; det nedre är mindre och urnupet, det andra rund- 

 spetsadt. Yttre kronskalen äro bruna (mörkvioletta) med hvit hinnkant; 

 ståndarknapparne hvitaktiga. 



Växer på dyiga eller tidtals våta sötvattensstränder, i diken o. d., 

 men helst vid källdrag och renare vatten, i södra och medlersta Sve- 

 rige (upp till Ångermanland), särdeles i slätt- och kusttrakter. — Blom- 

 mar mest i Juli, Aug.; mognar i Aug. — På sandig mark blir gräset 

 icke sällan helt litet, med endast 1 -blommiga småax. Vanligast äro 

 småaxen 2-blommiga (eller med ämne till en tredje blomma), mycket 

 sällan (på mycket mustig mark) 3 — 5-blommiga. 



Narvgräset, som man för dess växställe vid källdrag o. d. också 

 skulle kunna kalla Kallgräs, är alldeles glatt, särdeles mjukt, sött 

 och saftist, hvadan kreaturen mycket begärligt äta det; således ett ypper- 

 ligt betesgräs. Det bebor Europa, Caucasien, Siberien, N. Amerika och 

 Island. 



* Phipps-gräset (Phippsia algida Br. Catabrosa algida Fr.) har nästan samma 

 slägtkännetecken som Narvgräset, meu småaxeu äro alltid 1 -blommiga, med mycket små 

 skärmskal, isynnerhet det nedersta, hvilket (eller t. o. m. båda) icke sällan alldeles sak- 

 nas; yttre kronskalet otydligt nervigt. Det är ett ganska litet, endast 1 eller 2 tums, 



