491 



3-tandad spets (tvåtandad med en udd emellan), borstlösl men vid ba- 

 sen (och i kanten) hårigt. Frukten glatt. 



1. Tandsviogeln eller Knägräset 



(Triodia decuinbens PB. — Festuca decutnbens L.). 



Ett mångårigt, tuvigt och härdt, något grågrönt gräs med smala 

 och temligen korta, glatta eller glest håriga blad, 5 — 10 tum långa, 

 nästan nedtryckta eller slutligen nära uppräta strån samt smal och slu- 

 ten, klaslik vippa af temligen stora småax (5 — 10). Bladslidorna äro 

 långt håriga i kanten och snärpet är ombildadt till en hårkant. Små- 

 axen äro nästan äggrunda, släta; skärmskalen spetsade, det nedre uddigt. 



Växer pä magra backar, ängar och betesmarker, på hedar och 

 bara ställen i torra skogar, i södra och medlersta Sverige. — Blom- 

 mar i Juni eller Juli. 



Tandsvingeln är utbredd genom nästan hela Europa. 



IS. Aii*a L. 



Småaxen 2( — 3)-blommiga; blommorna med hår vid basen. Skärm- 

 skal kölade, hinnaktiga. Yttre kronskalet 3 — 4- (eller 5-)nervigt, med 

 tvär och 3 — 4- (eller 5-)taudad (eller nästan hel) spets och hårsmal 

 ryggborst. Frukten glatt. — Mångåriga gräs med smala eller temligen 

 smala blad, smalgrenig, ra. e. m. utbredd vippa, och temligen små, 

 glänsande småax. 



a) Småaxen mest 2-blommiga med ämne till en tredje blomma, 

 sällan 3-blommiga. Blomborsten nästan rak, svagare (d: 

 Deschampsia PB.). 



1. Tuvtäteln eller -Tädan 



(Aira caespitosa L.) 

 bildar täta tuvor med talrika, dels nästan platta dels hoprullade, blad 

 och 1 eller nära 2 alnar höga strån. Bladen äro något styfva, hög- 

 gröna, högt (nästan ribbadt)-nerviga och längs nerverna sträfva ofvanpå 

 (af mycket små borst); rotbladen långa, stråbladen vanligen platta, 

 liniebreda; snärpet utdraget. Vippan är stor (ända till 10 tura), upp- 

 rat eller nästan upprat, pyramidlik, med (åtra. under blomningen) slakt 

 utbredda, hårsmala, sträfva grenar, 5 — 7 från de nedersta lederna. Små- 

 axen äro endast 1^ linie långa, vanligen brun- eller gråglänsande, när- 

 made mot grenarnes spetsar. Blomborsten utgår nära kronskalets bas; 

 den är omkring lika lång som detta och vanligen kortare än skärmskalen. 

 Blommorna äro endast dubbelt längre än håren. 



