493 

 3. Fjelltådan 



(Aira alpina L.) 



är ganska tuvig, slät och glatt, med korta och hoprullade (utbredda 

 nästan liniebreda) blad, omkring 10 (5 — 20) tura höga, stadiga strån 

 och upprat, kort pyramidlik, öppen men teraligen tät, slätgrenig vippa. 

 Småaxen äro större än hos Tuvtåteln och vanligen vivipara (med gro- 

 knoppar i st. f. frön); skärmskalen nära 2 linier långa, nedtill violetta, 

 upptill gulaktiga. Hos den nedre blomman utgår borsten nära skalets 

 midt och är något längre än detta, hos den andra nära spetsen och 

 är helt kort. 



Växer på fuktiga ställen i fjellen. — Blommar i Juli. 



Fjelltådan, säger Wahlenberg, som utförligt beskrifver den i sin 

 Flora Lappoiiica (med teckn.), växer frodig och hög på de magraste, 

 af isen nyss härjade (och fuktiga) ställen; der prunkar den med sin 

 täta vippa, der tuvar den sina gulgröna och korta blad. Den har ett 

 så eget, hafrelikt, utseende att väl ingen, som ser den på dess väx- 

 ställe, gerna misstänker dess stora slägtskap med Tuvtåteln. — Arten 

 är nästan uteslutande nordisk och högnordisk; den växer nemligen på 

 Spetsbergen och Island, i Lappland och norra Sverige, i Norge, Skott- 

 land och Wales. 



b) Småaxen 2-bloramiga utan ämne till någon tredje blomma. 

 Blomborsten knäkrökt och nedom knäet vriden, starkare. 



4. Krustådan 



(Aira flexuosa T^.) 

 är ett spensligt och löst tuvadt gräs med mycket talrika, tråd- eller 

 borstlika, glatta, mjuka och släta blad (o: Jemtl. Tof-hven), omkring 

 10 eller 15 tum höga (stundom högre), glänsande-glatta (vanligen röd- 

 aktiga) strån, samt 2 — 3 tum lång, merendels något lutande och under 

 blomningen utbredd vippa, hvars axel ooh grenar äro krusiga, de sed- 

 nare nästan släta, hårsmala och delade i utspärrade, endast i spetsen 

 klädda smågrenar. Bladsnärpet är nära linielångt, urnupet-tvärhugget 

 (tvåöradt). Vippan är omkring 3 tum lång, glänsande; grenarne utgå 

 2 eller 3 från hvar led. Småaxen äro 2 linier långa, merendels hvit- 

 och brunaktiga (silfver- och brunglänsande, stundom något violetta). 

 Blomborsten utgår nära skalets bas och når långt utom skärraskalen. 

 Blommorna äro mycket längre än håren vid deras bas. 



Växer på backar och berg, torra ängar och betesmarker, hedar, i 

 torra skogar, allm. — Blommar i Juni eller Juli; mognar i Aug. — 

 I fjelltrakterna (och på bergen vid Strömstad) blir vippan icke sällan 



