497 



inom Italien anmärkt endast i landets nordligaste delar. F. ö. är den 

 utbredd genom Caiicasien och Siberien till Kamtschatka. 



3. Lnndsloken 



(Melica uniflura Reiz.) 

 är ett slakt, fots- eller alnsbögt gräs med tunna, vanligen släta strån, 

 platta, liniebreda, sträfva blad, fyrkantiga och merendels släta slidor 

 samt mycket gles och mager, utbredt- och ensidigt grenig, slak vippa. 

 Roten kryper. Bladsnärpet bildar ett spetsigt, bladet motsatt bihang. 

 Vippans grenar äro hårsmala, 1 — 2 tum långa, sträfva j den nedersta le- 

 den har icke sällan en ensam, omkring 2 tum lång och något grenig 

 gren. Småaxen äro uppräta, vanligen 1 -blommiga med ämne till andra 

 blomman; stundom ha de 2 utvecklade blommor och en klubblik; blom- 

 morna hårlösa. Skärmskalen äro bruna, något mindre än Bergsslokens. 



Växer i lundar och skogar i södra (allm. i Skåne och Blekinge), 

 sydvestra och medlersta östra Sverige (till Stockholm). — Blommar 

 mest i Juni. — Utbr. nästan hela Europa; Caucasien. 



Retzius upptäckte och bestämde denna art i Skåne ("i Skånes 

 löfskogar allmän"). Han beskref den i sina Observationes I (1779). 

 Wahlenberg fann den på Gotland vid gården Smiss i Vall, under 

 hasselbuskar (V. A. H. 1805). Fries anmärkte arten i Halland (Fl. 

 Hall.), AsPEGREN i Blekinge (Blek. Fl.), Ahlqvist på Öland (V. A. H. 

 1821), Beurling vid Stockholm (1829). 



«1. Aveua (L.). 



Småaxen 2 — 8-blommiga; axeln hårig invid blommorna. Skärm- 

 skal med trind eller kölad rygg. Yttre kronskalet 3 — Il-nervigt, bä- 

 rande (åtm. i någon blomma) på eller nära ryggens midt en stark, 

 knäkrökt, nedtill vriden borst; spetsen tvåtandad eller tuklufven. 



a. A v en a Pers. Småax stora, 2- eller flerblommiga. Skärm- 

 skal trindryggade, hinnaktiga. Yttre kronskalet trindryggadt, 

 nedtill läderartadt. Frukten hårig. 



a) Ettåriga, större arter med stora, slutligen hängande småax ; 

 skärmskalen 5 — Il-nerviga. 



1. Landhafran 



(Avena fatua L.) 

 blir 1 eller 2 alnar hög och har platta, glatta eller något håriga, 

 sträfva blad, stor och utbredd, slakgrenig men upprat vippa samt tums- 



I^yman. Sv. Fanerog. II. "* 



