498 



långa, storborstiga, vanligen 3-blommiga småax. Skärmskalen äro längre 

 än kronskalen, 7 — 9-nerviga. Yttre kronskalet är hinnaktigt-tvåspetsadt, 

 nedtill vanligen besatt med glänsande-rödgula, borstartade hår, slutligen 

 merendels rödbrunt; blomaxeln sträfhårig. 



Växer på åkrar bland vårsäd, ända upp till Ume-Lappmark, mången- 

 städes ett allmänt ogräs. — Blommar mest i Juli, Aug. — De yttre 

 kronskalen bli stundom glatta eller nästan glatta, småaxen mest 2- 

 blommiga (o: Avena intermedia Lindgr. Bot. Not. III. 151). — Utbr. 

 hela Europa; Algerien (t. o. ra. på öknens oaser), Abyssinien, Cauca- 

 sien, Siberien. 



Landhafran, som också kallas Vildhafra eller Flyghafra, är ett 

 ganska svårt ogräs, hvilket tros kommit till oss med spanraål från 

 Tyskland, Det håller sig mest i vårsäd, mera sällan i höstsäd då 

 denna är svagare. Hvad som gör Landhafran så svår att utrota, är 

 isynnerhet att dess frön mogna tidigare än eller samtidigt med säden 

 och mycket lätt lossna ur agnarne och så sig. Med blåsten föras de 

 också från den ena åkern eller gärdet till det andra. Foglar förtära 

 dera äfven och bidraga derigenom till ogräsets spridning. — Gräset växer 

 yppigt, stundom högre än säden, qväfver de närmast stående sädesstån- 

 den och magrar ut jorden. Kreaturen äta det gerna grönt. — Blom- 

 borsten är mycket känslig för vexlingar i luftens fuktighetsgrad emedan 

 dess nedre, under knäet varande, vridna eller liksom snodda del sam- 

 mandrager sig (blir kortare) under torka och förlänger eller snor 

 upp sig under väta. Borsten kan derföre användas till hygrometer 

 ("hygrometrum Johrenii"). Man fastsätter då densamma, medelst lack, 

 lodrätt på ett litet bräde, der man ritat och graderat en cirkel. Få bor- 

 stens spets fästes på tvären en liten nål eller visare (t. ex. ett fiskben), 

 hvilken genom borstens nämnde olika vridning rörer sig och på cir- 

 keln utvisar den större eller mindre fuktighet som råder i luften. 



* .\vena strigosa Schreb liknar något Landhafran, men har ensidig, mera 

 klaslik vippa. Småaxen äro vanligen 2-blommiga med ämne till en tredje blomma 

 (sällan 3-blommiga), och skärmskalen äro lika långa som blommorna. De yttre kron- 

 skalen äro glatta, borstigt-tvåspetsade, och bli slutligen jemte borsten svarta; blomaxeln 

 är hårig endast invid den öfre blomman. — Växer bland vårsäd i södra och sydvestra 

 Sverige. Uppväxer också här och der genom spillda korn. Den odlas nemligen i magra 

 skogstrakter under namnet Svarthafra. 



b) Mångårig, större art med temligen stora, uppstående, 2- 

 blomniiga småax; nedre blomman vanligen med endast stån- 

 dare och knäkrökt, lång ryggborst; den andra tvåkönad, 

 borstlös eller med en kort, rak borst invid spetsen. Arr- 

 h e n a t h e r u m PB. 



