513 

 6. Skogsrdret 



(Calamag^rostis arundinacea Ktli. — Agrnstia arundinacea L.) 



är ett blekgrönt, vanligen nära 2 eller 3 alnar högt gräs med uppräta, 

 styfva strån, platta (eller i kanterna inrullade), mest nära 3 linier breda, 

 sträfva blad och upprat, rak, smal, vanligen grönaktig eller något blek- 

 violett, slutligen blekgul och hopdragen, vippa. Rotstocken kryper och 

 utvecklar bladskott. Bladslidorna äro släta eller nästan släta, de nedre 

 merendels något håriga. Vippans grenar äro nästan ända ned klädda 

 med småax. Skärraskalen 2 linier långa, lansettlika, spetsade, genom- 

 skinligt tunna och snart blekt-halmgula, liksom förtorkade. Håren äro 

 3 eller 4 gånger kortare än kronan. Borsten är vid midten knäkrökt 

 och der nedom vriden; den utgår nära skalets bas och är dubbelt 

 längre än detta. Vid det inre kronskalets bas synes ämnet till en 

 andra blomma. 



Växer på torra och magra skogsbackar, helst bland en- och tall- 

 buskar, och i stenig skogsmark, allm. till i södra Lappmarken. — Blom- 

 mar mest i Juli; mognar i Aug. — Utbr. Europa undant. Brittanien, 

 Portugal, nästan hela Spanien och Italien, Grekland och Turkiet; Cau- 

 casien, Siberien. 



Medan Skogsröret är ungt, betas det af hästen och fåret, men 

 lärer, eget nog, ratas af geten, som annars är mindre nogräknad. Som 

 det växer bra på torra och sandiga backar, kan det jemte andra sand 

 växter sås eller planteras på sådana; det binder sanden med sina rötter 

 och bidrager att bilda "grönsvål". Dess bladskott bibehålla sig länge 

 gröna om hösten. De långa stråen brukas ofta som piprensare, hva- 

 dan troligen gräsets benämningar Piprör, Piphven. — Vid denna art 

 har Linné i Flora Suecica fogat beskrifning, något som han der sällan 

 brukade. 



* Calamagrostis varia PB. likuar nåpot Skogsröret, men har kortare strå, 

 blad och skärniskal; blomhären äro deremot längre, nästan lika långa som blomman, 

 hvilken är mycket kortare än skärmskalen ; både skiirmskal och blomma äro mest vio- 

 letta. Växer pä torra berg och marker på Gotland. Blommar i Juli. — Whinb. V. 

 A. H. 180.5. 



* Calamagrostis acutiflora DC. har tät och rik, violett vippa och smalt 

 lansettlika, långt {nästan nällikt) sylspetsade skärmskal, hvilka äro mycket längre än 

 blomman och lika långa som den knäkrökta borsten. Växer i norra Halland (sälh.) och 

 på Ivoön i Bohuslän. — Bladen smalare än hos C. varia. 



99. A^ro^tis L. 



Skärmskalen kölade, hinnartade. Blomman alldeles bar eller med 

 mycket korta hår: dess yttre skal 1 — 3-nervigt, med eller utan borst; 

 hos somliga arter utvecklas det inre kronskalet icke eller endast obe- 



Nyman. Si\ Faverotj. II. "'^ 



