525 



Verniland (och pä ett ställe i Vestuianlaod). Bloiniuar i Juli. Ar en bland rhcneaa 

 foderväxter. 



2. Backkampen 



(Phieum Boehraeri Wib. — Phalaris phleuides L.) 



ar ett mångårigt, mest 10 eller 15 tura högt, glatt och teraligen grå- 

 grönt gräs. Stråen äro vanligen tuvade, glänsande, svagt stxiramiga, 

 icke sällan rödaktiga. Bladen korta, med temligeu trånga slidor; snar- 

 pena tvärhuggna och korta. Axet är smalt, särdeles i ändarne eller 

 upptill, blekgrönt eller något violett, vanligen 2 — 3 tum långt, ra. e. 

 m. grenigt, ehuru grenarne sällan synas om icke axet böjes. Skärm- 

 skalen äro nästan glatta, tvärt-uddspetsade. Yttre kronskalet är 3-ner- 

 vigt, dess spets smal och helbräddad; då blommorna, såsom stundom 

 bänder med somliga, bilda groknopp, utväxer det icke sällan mycket 

 större och nästan hornlikt. 



Växer på torra, helst sandiga eller grusiga backar och gärden, på 

 torra ängar och betesmarker, i södra och medlersta Sverige. — Blom- 

 mar i Juni eller Juli; mognar i Aug. — Utbr. alla europeiska länder 

 utom Holland, Skottland, Irland, Portugal, Sicilien, Sardinien; Cauca- 

 sien, Siberien. 



Linné räknade Backkampen till slägtet Phalaris (o: RoUflen) 

 och säger om densamma att den står liksom midt emellan närande 

 slägte samt Phieum och Alopecurus, ehuru den alldeles liknar Phieum 

 om icke axet vid tryckning visade sig vara en vippa o. s. v. 



3. Sandkampen 



(Phieum arenarium L.) 



är ettårig, med vanligen endast 3 — 5 (stundom 5 — 8) tum höga, glatta 

 strån, hvilka icke sällan äro flera från en rot. Bladen äro icke tums- 

 långa, men liniebreda; de öfres slidor mycket uppblåsta. Axet är van- 

 ligen knappt tumslångt, smalare nedtill, stundom nästan oravändt-ägg- 

 rundt, vid blomningen ljusgrönt, men gulnar snart liksom hela gräset. 

 Skärmskalen äro jemnt spetsade, spetsiga, hårryggade. Yttre kronskalet 

 är 5-nervigt, med tvär, småtandad spets. Stiften äro mycket korta. 



Växer på sandslätter och sandiga hafsstränder i Skåne, Bohuslän, 

 på Oland och Gotland (sälls. eller temligen sälls.). — Blommar i Maj, 

 Juni och borttorkar sedan snart. — Utbr. Europa, Algerien. 



Under sin skånska resa (1749) fann Linné detta gräs på sanden 

 vid Vidtsköfle, hvilket var första gången detsamma tagits i Sverige 

 (Sk.-lles. 109). I hans Flora Suecica upptages det endast som skånskt. 

 Enligt Fries' Botan. Utflygter upptäcktes Sandkam.pen som svensk (på 



