som förut af inånöa varit ansedda väl bestiimda, att ingeo, 

 som derstädes haft tillfälle att noggrannt undersöka dem, 

 skall kunna neka, att R. corijUfoUus, M ahWergit, nemo- 

 rosus och p)'umosus, böra rätteligen inskränkas till tva 

 arter, ncmligen it!, corylifolius och nernorosus. Flera 

 .författare förena äfven dessa begge arter t. ex. Weihe och 

 Äeichenbach m. fl. Säkert är, att äfven mellan dem finnas 

 mänga öfvergängar, ehuru det ännu ej läter afgöra sig, 

 ^m de böra betraktas som en art, dä de å andra sidan 

 visa flera olikheter. 



R. corylifolius Sm. caule foliifero basi tereti, apice 

 rotundato-angulato, arcualo glabro vel pilis sparsis instruclo, 

 aculeis reotiusculis, panicuia densa, composita subcoryra- 

 bosa. 



R. corylifolius Sm. Fl. Britt. Il, pag. 542; Babingt. 

 Britt. Bot. pag. 95; Arrh. I. c. pag. 16; Hartm. I. c. pag. 

 t1g9; Fr. 1. c. p. 168. 



Var. intermedius Wahlb. aculeis caulis ramorum flo- 

 riferorimii validioribus magis falcatis, petalis rotundato- 

 ovatis. 



R. corylifolius var. intermedius Wahlb. Fl. Gothob. 

 pag. 57. R. Wahlbergii Arrh. 1. c. pag. 43; Hartm. 1. c. 

 pag. 159; Fr. 1. c. pag. 167; Gren. et Grodr. 1. c. pag. 

 539; R. dumetorum « vulgaris Whe. et N. ab. Es. 1. c. 

 pag. 101, tab. XLV. A, f. 1 (sec. Gren. et Godr.). 



Med otaliga öfvergängar sinsemellan förekomma dessa 

 begge former i största mängd i hela östra Skäne. — 

 R. Wahlbei-gii, som efter Arrhenii förträffliga afhandling 

 om de Svenska Rubi af våra författare allmänt blifvit an- 

 sedd som en egen art, torde med mera skäl Jböra anses 



