dringar, som ständigt mota oss vid studium al detta slägte, 

 synes nära nog gäcka hvarje bemödande att bringa dem 

 under bestämda och begränsade hufvudarter. Till en full- 

 ständig kännedom om arternas begränsning är nemligen 

 nödigt, att de noggrannt undersökas i de mest olika och 

 från hvarandra skilda trakter; emedan det ofta händer, 

 att tvenne så kallade arter i en trakt synas rätt väl be- 

 stämda, som i en annan genom mellanliggande former så 

 sammanlänkas, att någon gräns dem emellan alldeles sak- 

 nas. Exempel pä sädana öfvergångar hafva vi i mängd 

 både i djur- och växtriket. Utan att derföre vilja utgifva 

 de här nedan gifna artbeskrifningarne för allmänt giltiga, 

 då de hufvudsakligen äro resultater af mina undersöknin- 

 gar öfver detta slägte i östpa Skåne, jemförda med exem- 

 plar frän åtskilliga andra trakter, sä hoppas jag likväl att de i 

 någon män skola bidraga till en fullständigare kännedom 

 af detta mängformiga slägte. Mången skulle visserligen 

 kunna tro, att dessa växter nu äro så undersökta, att ej 

 något skulle återstå att tillägga, då vi öfver dem äga så- 

 dana arbeten som Weihes och Nees von Esenbecks samt 

 Arrhenii förträffliga Monografi öfver de Svenska arterna; 

 men ännu återstår och skall alltid återstå mycket att ut- 

 reda och tillägga vid ett så polymorft slägte. 



Vanligen har man till grund för grupperingen af Rubi 

 lagt stammens direction eller form och armatur. 1 syn- 

 nerhet har stammens dii^ction af mänga författare blifvit 

 använd till indelningsgrund. Utan att vilja fränkänna den- 

 samma dess tillbörliga vigt vid artbeskrifningen, tror jag 

 dock att man gått för långt vid indelningen efter denna 

 grund och att det svårligen i naturen gifves någon bestämd 



