Beniham (i De Cand. Prodr. Regn. Veg. tom. XII) till 

 M. arvensis, frän hvilken den afviker genom blomfodrets 

 form och de smala sylspetsade blomfodertänderna, genom 

 hvilka kännetecken jag anser M. aquatica och arvensis 

 bäst kunna åtskiljas. 



M. sativa Fr. Herb. Norm. (Fasc. 2, n:o 26) kan på 

 intet sätt skiljas från denna afart. I allmänhet synes M. 

 sativa blott bestå af formae verticillatoe af M. gentilis och 

 aquatica. Vi ega nemligen en form af M. gentilis^ som 

 förekommer i Småland, Bohuslän m. fl. st, hvilken står i 

 ungefärligen samma förhållande till hufvudformen, somM, 

 aquatica verticillata till M, aqu, suhspicata. M. sativa 

 Fr. (Nov. Ed. alt. pag. 184) synes höra till denna form, 

 emedan blomfodrets hårighet fullkomligt öfverensstämmer 

 med förhållandet hos M, gentilis och emedan densamma, 

 liksom M. gentilis, säges blott vara förvildad i Sverige, 

 då deremot M, sativa Herb. Norm. och Mänt. tert. före- 

 kommer fullkomligt vild pä fuktiga och skuggrika ställen i 

 Skåne t. ex. vid Esperöd. M. aquatica € subsativa Fr. 

 Nov. Ed. alt. tyckes sedan blifvit kallad sativa L., då 

 deremot M. sativa Fr. Nov. Ed. alt. sedermera i Summ. 

 Veg. blifvit iörå {\\\ M. gentilis vmå^YUdimndi^ Ag ar dhiana, 



M. gentilis L. (Sp. pl. 2 pag. 805) verticillis re- 

 motis densis, cano-strigosis, calycn tubuloso-campanulato, 

 basi primo glabrescente, dentibus triangulari-Ianceolatis, 

 longioribus quam latioribus. 



Genom sina vanligen små tätt samlade, gråludna och 

 tätblommiga blomkransar, sitt blomfoder, som här först bör- 

 jar blifva glatt vid basen, då förhållandet hos M. aquatica är 

 ett motsatt, samt genom sin egendomliga lukt och olika växt* 



