stenglens cellevæv. Bladene spredte, oftest med sterkt 

 udviklet skede, som rorformig' omfatter stengleii; de er 

 altid udelte, i regelen smale og lielrandede samt enten 

 ligenervede eller buenervede. Blomsterdækket enkelt; 

 dets blade er oftest 3 eller 6, ligesaa stovdragerne og' 

 arrene. Kun i de varmere lande tindes træagtige arter. 



5. Grræsfamilien (Gramineæ). 



Stenglen („straaet'') leddet og hul undtagen ved 

 ledknuderne, hvortil de lange og smale blade er fæ- 

 stede. Disse danner nedentil en rørformet, fortil spaltet 

 skede. Paa det sted, hvor skeden gaar over i bladpladen^ 

 sidder paa den indre side den lille, opadrettede skede- 

 hinde. Blomsterne er sedvanlig grønne og samlede i 

 smaaaks, som atter danner et sammensat aks (rug) eller 

 en top (havre). Hvert smaaaks er omsluttet af 2 yder- 

 agner, indenfor hvilke sidder nogle faa (undertiden kun 

 1) blomster i 2 rader. Hver enkelt blomst er indesluttet 

 af 2 in der agn er, af hvilke den yderste og største 

 bærer en lang snerp i spidsen eller paa ryggen. Blom- 

 sten har i regelen 3 støvdragere og en frugtknude med 

 2 grifler og fjærformede ar. Indenfor inderagnei-ne findes 

 der ofte 2—3 yderst smaa skjæl, der svarer til blomster- 

 dækket. Frugten er nodagtig, men det tynde frohus er 

 fastvokset til frøet („kornfrugt" eller „græsfrugt"). 



a. Smaaaksene flerblomstrede (undtagen byg), i et sammensat 

 aks med leddet aksstilk; snerp fra spidsen af nedre inderagne. 



Byg (Hordeum). 3 enblomstrede smaaaks i hvert af aksstilkens 

 led. Yderagnerne ender i en meget lang b r a a d . Nedre inder- 

 agne med lang snerp i spidsen. Frugten fastvokset til inder- 

 agnerne. 



1. Alm. byg (H. vulgare). Akset har et firkantet udseende, fordi 

 de 4 rader smaaaks har udstaaende snerp, medens 2 har oprette. 

 (Dyrket indtil 70» n. b.). 



