14 



f. Smaaaksene i-blomstrede (undtagen gulaks), i aks. 



Gulaks (Antlioxantum odoratum). Har kun 2 stovdragere, 1/2 — 1^2 

 fod lioit enggræs, med 3-blomstrede, gulglinsende smaaaks i 

 en smal, akslignendc klase. Udmerker sig ved sin vellugt 

 efter tørring. 



Ræveliale (Alojjccurus). Smaaaksene danner et tæt, trindt aks. 

 Yderagnerne nedentil sammenvoksne, nden braad. Kmi 1 inder- 

 agne, med snerp. 



1. Knæboiet ræyehale (A. genimlatus) . Omtrent 1 fod lioit, ved 

 grmiden nedliggende, knæboiet sti^aa. Butte yderagner af blom- 

 stens længde. Tilsidst rødbrune støvknapper. (Sumpige steder). 



2. Eiig'-rævehale (A. pratensis). Omtrent 2 fod liøi, med oftefln- 

 gerlangt, finloddent aks. Yderagnerne spidse, af blomstens 

 længde. (Fugtige enge i det sydl.). 



Kjeylegræs eller „tliimothei" (Phleum). Stive stråa med et valse- 

 formigt aks. Yderagnerne tilspidsedo eller braaddede. 2 inder- 

 agner uden snerp. 



1. Eng-kjevle (P. pratense). 1—3 fod høi, med 1—3 tom. langt, 

 grønt, valseformigt aks. Yderagnerne med en braad, som er 

 meget kortere end agnen. (Enge). 



2. Fjeld-kjevle (P. alpimmi). Akset aflangt, brunligt. Braadden 

 saa lang som yderagnen. Den øverste bladskede opblæst. (Til- 

 fjelds). 



g. Yderagner mangler, Blomsterstanden et aks. 



Finnskje^ (Nardus strkta). Kvarterhøit, stivt og seigt græs, med 

 bladløst stråa og børsteformige blade i tætte tuer ved roden. 

 Akset meget tjiidt og ensidigt. (Udyrkede skovegne og til- 

 fjelds). 



6. HalygTæs (Cyperaceæ). 



Sumpvekster, som har nogen liglied med græssene, 

 men stenglen er hverken hul eller leddet, men ofte tre- 

 kantet og bladene er sammentrængte ved grunden. 

 Bladskederne er hele. Elomsterne er ofte enkjønnede 

 (star) og sidder i aks, der oftest dannei' en sammensat 



