54 



vet overlæbe, underlæbens midtflig fiolet. (Dyrkede 

 steder). 



3. Dun-daae {G. Ladanum). Stenglen 1/2— 11/2 fod høi, dunhaa- 

 ret, oventil kjertelhaaret, med jevntykke led. Bladene 

 lancetf ormede eller egformede, fint haarede, sagtakkede. Blom- 

 sterkransene adskilte. Kikenerne rosenrøde, med en hvid eller 

 gulagtig, redstribet plet ved grunden af nnderlæben, reret 

 omtrent dobbelt saa langt som bægeret. (Dyrkede steder). 



f. Kronens overlæbe umerkelig eller Ilden og udrandet. 



Jonsokkoll {Ajuga pyraniidalis). En kvarterhøi, uldhaaret, pyra- 

 mideformet vekst, idet de 4-radet stillede blade bliver mindre 

 opad. De blaa blomster 1—3 sammen i bladhjørnerne, meget 

 kortere end bladene. Støvtraade og griffel længere end over- 

 læben. (Enge og udmark). 



40. Rubladede {Asperifoliæ). 



Oftest stivt ruhaarede urter, med spredte, hele 

 blade. Blomsterne i ensidige, før modningen sneglehus- 

 formet indrullede, ofte gaffeldelte klaser eller aks. Bæ- 

 geret 5-delt, vedvarende. Kronen sedvanlig med 5-delt 

 og regelmæssig krave og ofte forsynet med en krans af 

 skjæl i svelget. 5 stovdragere. Frugten som hos de 

 læbeblomstrede. 



a Kronens svelg uden skjæl. 

 81aiigehoved {Echium vulgare). Opret, alenhøi stengel, besat dels 

 med lange, hvide haar, dels med korte dunhaar. Linje-lancet- 

 formede blade. En meget lang, rigtblomstret top, dan- 

 net af talrige klaser. Kronen temmelig stor, først rødlig, se- 

 nere smuk blaa, n regelmæssig 5-lappet, tragtformet, 

 haaret. Ulige lange, udskydende støvdragere. (Torre bakker. 

 Sydl.). 



Stenfro {Lithospermum). Noget rue vekster, med lancetf ormede 

 blade, næsten 5-delt bæger, tragtformet krone, benhaarde smaa- 

 frugter. 



1. Læge-stenfrø {L. officinalé). Smaanødderne jevne, glin- 

 sende, hvide. Kronerne smaa, gulhvide, længere end bæ- 



