136 



Spyd for met er et blad, som ved grundon har to spidse, retiid- 



staaende flig-er [flg. 20]. 

 Sten fru gt er en uopspringende frugt, hvis frohiis inderst har et 



henhaardt lag istenen', der er omgivet af frugtkjød. 

 Støvblorast har stovdragere, men ikke stev veie. 

 Stev dragerne er den tredje bladkreds i en fuldstændig blomst. 



En stevdragers nedre, smale del kaldes st evt ra aden, den evre 



del, hvori blom ste r stevet udvikles, kaldes stevknappen 



[fig. 60]. 

 Stevveiene [flg. 61] fremstaar af den indersto bladkreds i en 



fuldstændig blomst (frugtbladene). Den nederste, udvidede del, som 



indeslutter eggene, kaldes frugtknuden. Den mellemste, rerfor- 



mede del kaldes griflen, den overste, forskjellig formede del, 



arret. 

 Svelget kaldes det sted, hvor reret gaar over i kraven hos en 



sambladet krone. 

 Sverd form et kaldes et langt, lodretstillet blad, som er bredest 



ved grunden og smalere opad mod spidsen. 

 Sveb er en eller flere kredse af dækblade. 

 Tan det blad har lige udadrettede, korte, spidse fremragninger i 



randen [flg. 24]. 

 Tils p id se t blad, naar spidsen er draget langt ud [flg. 17]. 

 Top er en sterkt grenet blomsterstand, som nærmest kan betragtes 



som en sammensat klase. 

 Tragtformet krone: flg. 53. 

 Trev le r od er et knippe af flere, omtr. lige tykke smaaredder, 



som udgaar fra den nederste del af stenglen, medens hovedre- 

 den kan betragtes som en fortsættelse af stenglen [sml. flg. 1 



og 2]. 

 Trind kaldes en stengel eller et blad, hvis tversnit omtrent er en 



cirkel, i modsætning til kantet. 

 Tunge f or met krone: flg. 59. 



Tvebo planter har stev- og frugtblomster paa forskjelhgc indi- 

 vider. 

 Tvekjennet er en blomst, som har baade stevdragere og stev- 



veie. 

 Udlobere er krybende, blomsterlese grene [flg. 3]. 

 Udrandet blad har en Men indskjæring i spidsen [flg. 21]. 

 Udsperrede kaldes grene, som udgaar omtr. retvinklet fra hoved- 



stenglen. 

 Uligefinnet blad [flg. 34], se flnnet blad. 

 Underbæger kaldes en blomsterbund, som er udvidet eller udhu- 



let i form af en skive, skaal eller krukke, i hvis rand blomster- 



dækket og stevdragerne er fæstede. 

 Under sædig kaldes blomsten, naar blomsterdække og stevdragere 



er fæstede under frugtknuden eller frugtknuderne. Frugteu er 



da oversædig [flg. 44 og 45]. 

 Under sædig kaldes frugtknuden eller frugten, naar den er dannet 



af eller sammenvokset med blomsterbunden („underbægeret") og 



felgelig sidder under bægerets og kronens fæstepunkt Blomsten 



er da oversædig. 

 Vedtorne er uudviklede, i en pig endende grene. De har saaledes 



sit udspring fra veden i modsætning til bark tome, der sidder i 



barken. 



