JJen siliiriske Formations Kalkstene og Lerskifére* érh i 'det 

 Østenfjeldske iidbredte over enkelte Dele af Christiania og Hamar 

 Stifters lavere Egne. De forekomme ved Skiensfj orden (Langesund, 

 Brevig, Skien, Gjerpen), i et Strøg fra Egnen ved Skrimsfjeld syd 

 for Kongsberg over Eger til Drammen og Holmestrand, langs Syd- 

 siden af Tyrifjorden, (paa det saakaldte Østmodiim), ved Christia- 

 nia, gjennem Sylling i Lier og de østlige Dele af Ringeriget opover 

 langs Østsiden af Randsfjorden, paa begge Sider af Mjøsen (især 

 paa Toten og Hedemarken) og endelig i nordre Land (Finden, 

 Vesttorpen, Hugelien) o. s. v. 



Disse siliiriske Egne udmærke sig fremfor de tilgrændsende, 

 hvor dels Grundfjeld, dels forskjellige eruptive Bergarter optræde, 

 ved en særdeles rig og afvexlende Vegetation. Dette vil blive 

 indlysende, naar man sammenligner Antallet af de Arter, der fore- 

 komme indenfor de forskjellige Specialfloraers Omraade. Paa Grund- 

 fjeldet i Omegnen af Kragerø findes et Antal af omtrent 450 Phane- 

 rogamer og Bregner, medens de siluriske Egne ved Skienstjorden 

 kunne opvise ikke mindre end 630 Arter*). Næsten det samme 

 Antal som ved Kragerø, eller omtrent 400 Arter, forekomme paa 

 et indskrænket Omraade af siluriske Lerskifere ved den lille 

 Fjeldgaard Hugelien i Torpen, endskjønt dette Sted kun ligger 

 lidt nedenfor Granens Grændse. 



Men fremfor alle andre Egne af Norge udmærker dog Chri- 

 stianias Omegn sig ved en rig og afvexlende Flora. Man har i 

 denne Egn bemærket ikke færre end henved 950 Phanerogamer 

 og Bregner, og det turde være vanskeligt at paavise nogen anden 

 Egn i Skandinavien, der paa et ligesaa stort Fladerum frembrin- 

 ger en større Rigdom af Planteformer end Christianias Omegn. 



*) M. Blytt i bot. Not. 1840 No. 2, 3, 7. 



