21 



seassa myös H. proliferum^idi ja H. triqvetrumHa sekä Bicra- 

 nimi scoparium^m ja B. undidatum'\2i ynnä, varsinkin eteläi- 

 semmillä seuduilla, H. crista-castrensis'tSL. Jäkäleistä tavataan 

 tavallisina Cladina rangif erinä ja Cl. sylvatica, jotkut Clado- 

 nla-laijit, Peltidea aphthosa ja, pohjaisemmilla seuduilla, Ne- 

 phroma ardicum, jälkimäinen väliin peittävänä sylenmittaisia 

 aloja. Puiden oksilta riippuu etelämmässä Usnea harhata 

 var. dc(^ypoga\ ja pohjaisemmassa Äledoria prolixa\ sekä 

 A.sarmentosa^di,. Rohonista ja heinistä ovat tavallisia: 



Solidago virgaurea, P. secunda, Luzula pilosa, 



Antennaria dioica, Melampyrum pratense, Aira flexuosa, 



Bieracimn vulgatum, Trientcdis europcea, Festuca ovina. 



Piirola minor, Majanthemum hifolium, 



Paikotellen tavataan .mäntymetsissä: 



EpAlohium anglisti f olium, Hieraciurn murorum, H. ccesium. 



Satunnaisesti kasvaa seuraavia: 



Ranunculus acris, Ruhus saxatilis, Polystichum spinulosum. 



Harvinaisia ovat: 



Pyrola chlorantha, Goodyera repens. 



Isoimmalla osalla aluetta kasvaa mäntymetsissä tavalli- 

 sena vielä Hieraciurn umhellatum, vaan pohjaisemmassa ai- 

 noastaan paik., ') ja samaten etelämmässä Pyrola rotimdifo- 

 lia paik., vaan pohjaisemmassa vähemmin, ja P. media ete- 

 lämmässä jokseenkin harvinaisena. Jälkimäisellä seudulla 

 kasvaa luultavasti paik. myöskin Betida verrucosa. 



2) Hikevät metsät (silvae humidiusculae). 

 2. Kuusimetsät (abiegna). 



Kemialliselta laadultaan saattaa maa tällä stationilla 

 olla sekä pii-peräistä että saviperäistä ja fysilliseltä luonol- 

 taan soraa, hietasoraa, karheaa hiekkaa, hienoa hietaa, mal- 

 taa tai savikkoa. Maan kosteusaste on yleisesti 4 tai 5 

 (hikevä), vaan Kuusamossa näytti se voivan olla myöskin 3 

 (kuivanpuoleinen); varjostuksen aste on 3 (varjostettu). 



^) Freqvensi-asteitten lyhennykset ovat edempänä selitetyt. — Lajit, 

 joiden runsaudesta ei ole mainittu, voidaan yleensä pitää vähävaltaisina. 



