33 



■cipn, Saussurea alpina (valt.), Cypripedium calceolus, Eqvise- 

 tum scirpoides ja Cystopteris montana. 



Sammalpeitteen muodostaa korvissa pääasiallisesti >S^Äa^- 

 mim strictum sekä paikoittain Polytrichum commune, vaan 

 niiden seassa tavataan myös usein Sph. aciitifoliunCidi, Sph. 

 paliisMdi ja Sph. pycnocladum/m. 



6. Wiidat (befuleta paludosa). 



Viitain kasvistationi eroaa korvista korkeammalla kos- 

 teusasteella, joka edellisissä toisintelee 8—9 (märkä — vetelä). 

 Maaperä vetisen, ei erittäin paksun sammalikon alla tarjoaa 

 ainoastaan samoja erillaisuuksia kuin korvissakin. 



Viitain vesiperäisyys estää isomman vallan muilta puu- 

 lajeilta paitse lehtipuilta, jotka, vaikka usein rujostuneessa 

 jnuodossa, löytävät sammalikon alaisessa lujemmassa maassa 

 turvan juurilleen. Runsaan lehtipuu-kasviston ohessa karak- 

 teriseeraavat viitain formationia yhtämittainen sammaliklvo, 

 pääasiallisesti Sphagnum strictum''m muodostama, valtava 

 tai runsaskin pensaskasvisto, varsinkin pajumuotoa, ynnä val- 

 tava tai jokseenkin valtava ruoho- ja heinä-kasvisto. 



Puista ja pensaista on koivu (Betida glidinosa) tavalli- 

 nen ja runsas (8 — 7), Alnus incana ja Saltx phylicifolia val- 

 tavia (5 — 6) ja tav., ynnä S. lapponum ja Abies excelsa usein 

 ainoastaan vähävaltaisia, vaikka myöskin tav. Paikotellen 

 tavataan Salix myrtilloides ja satunnaisesti Betida verrucosa 

 sekä Finus sylvestris. Varpukasveista ovat tavallisia, vaan 

 vähävaltaisia, Mijrtillus uliginosa, Betida nana ja Oxycoccus 

 palustris; satunnaisesti tavataan myös Vaccinium vitis-idcea. 

 Ruohoista ovat tavallisia ja usein jokseenkin valtavia (6j: 



Comariim pahistre, Eqvisetum arvense E. palustre, 



Menyanthes trifoliata, var. nemoromm, Polypodium dryopteris. 



Carex canescens, E. sylvaticura 



var. capillare. 



Tavallisia, vaan vähävaltaisia, ovat: 



Exibiis chamcemorus, Eriophomm vaginatum, Polystichv.m spinvlosiim. 



Corallorhisa innata, 



3 



