13 



Sillä tavoin tehtävät määräykset kasviston-formationein 

 suhteista ovat kuitenkin mahdolliset saada aikaan ainoastaan 

 pitkän ajan kestävien havaintojen kautta, eivätkä voi tulla 

 kysymykseenkään matkoilla, joilla ainoastaan jonkun päivän 

 eli viikon on tilaisuutta viipyä yhdellä tienoolla. Tämänkin 

 kirjoittaja on sentähden pakoitettu jättämään niiden tekemi- 

 sen vastaisille ajoille, vaan koetan kuitenkin edempänä tar- 

 kastaa eräitä kasviston-formationein vaatimista tärkeimmistä 

 fysillisistä suhteista, saadakseni ne joko likimääräisesti 

 määrätyiksi, tai esiytymään missä suhteessa kasviston-for- 

 mationein omituisuudet ovat toisiinsa eri formationi-lajeilla. 



Mitä ensinkin kasvi-stationein kosteusmäärään tu- 

 lee, niin olen, voidakseni ilmoittaa sen edes suhteellisesti — 

 toisiin stationeihin verrattuna — merkinnyt luvuilla 1 — 10 

 eri kosteus-asteet, siten että 



1 ) -xx 1 • I sangen kuiva (siccissimus). 

 ^} osoittaa kuivaa {, . , . . 



2) f kuiva (siccus). 



3 „ kuivanpuoleista (siccior). 



4) , ., .... jhikevä (humidiusculus). 



5( " (sangen hikevä (subhumidus). 



6 „ kosteaa (humidus). 



7 f ....... (märkä (udus). 



marKaa f 



8) I sangen märkä (subaqvosus). 



9) ,,.... f vetelä (aqvosus). 



10 1 " (sangen vetelä (aqvosissimus). 



Maanlaaduista eroitan niiden kemialliseenluon- 

 toon katsoen, niinkuin on tavallista, kolme lajia: pii-peräi- 

 sen*), saviperäisen ja kalkkiperäisen. Mitä taas tulee maan- 

 laadun jakoon sen hienouden tai, niinkuin on tapana sa- 

 noa, fysillisen luonnon puolesta, niin olen siinä seu- 

 rannut, muutamilla poikkeuksilla Lecoq'ia. Niihin kuuteen 

 laatuun „sol rocheux, rocailleux, graveleux, sablonneux, de- 

 tritique ja marneux", jotka Lecoq**) eroittaa, olen lisännyt 



*) „Sol siliceux". 



**) Lecoq, Etudes sur la g^ographie botanique dc TEiiropc. 

 1854—1858. Tome II. Siv. 86—89. 



