112 



Ne eteläisille kasveille edulliset ilmanlaadun suhteet, 

 joita Pohjais-Suomen tunturit ja jylhät vaarat monella pai- 

 koin tarjoavat päivää kohden jyrkästi kaltevilla etelä-rinteil- 

 lään, ovat, näyttää minusta, epäilemättömästi syynä siihen, 

 että useat ylläluetelluista kasveista tavataan alueellamme 

 kaukana ulkopuolella varsinaista levenemis-alaansa. Toi- 

 seltakin seudulta olen jo ennen kertonut '), että eräät 

 kasvit ilmestyvät vuorilla paikkakunnilla, jotka ovat poh- 

 jaisemmassa kuin niiden varsinainen levenemis-ala. Sama- 

 ten luettelee L. L. Laestadius 2) ja myöhemmin F. Björnström ^) 

 eräältä vuorelta Ruotsin Lapissa useita eteläisiä lajeja, joi- 

 den leveneminen muutoin jo on päättynyt paljoa eteläm- 

 mässä. Eteläisille lajeille myötäisen expositionin kautta alu- 

 een pohjais-osassa lienee seuraavien lajien leveneminen se- 

 litettävä: 



Viola arenaria, Vicia sylvatica, Prunella vulgaris, 



V. umbrosa, Fragaria vesca, Betula verrucosa, 



Silene rupestris (?), Circoea alpina, Listera ovata, 



Orobus vernus*), Pyrola chlorantha{?), Platanthera hifolia, 



Trifoliwm spadiceum (?), Thymus serpyllum, Convallaria majalis. 



Useain toisten lajien levenemisvaihokset näyttävät sitä- 

 vastoin riippuvan yleisemmistä ja varsinkin ilmanlaadun suh- 

 teista. Heittäen jälkimäisten tarkastamisen sikseensä, kun 

 niiden materiaalein avulla, joita tätänykyä olisi käytettävä- 

 näni, on varsin vähän toivoa riittävän päätöksen saavutta- 

 misesta, otan ainoastaan vahvistaakseni sen jokseenkin tar- 

 kastamatta jätetyn tosiasian, että maassamme tavataan 

 useita lajeja, jotka niiden syiden vaikutuksesta, 



^) E. Wainio, Havainnolta Itä-Hämeen kasvistosta, siv. 42. 



2) L. L. Laestadius, Beskrifning öfver nägra sällsyntare växter 

 frän norra delarne af Sverige jemte anmärkningar i växtgeografin (K. 

 Vet. Acad. handl. 1824). Siv. 184. 



3) F. Björnström, Grunddragen af Piteä Lappmarks växtfy- 

 siognomi. Upsala 1856. Siv. 12. 



*) Että myöskin muut suhteet ovat vaikuttaneet sen levenemiseen, 

 siitä antaa viittauksen se seikka että sillä on iso leveneminen Valkoisen 

 meren rannikolla aina Ponoihin saakka (N. I. Fellmanin mukaan siellä 

 „ei harv."). Myöskin Samojedien maasta on se tunnettu. 



