147 



viston suhteiden ilmiöihin, on tarkoitukselle ainoastaan hai- 

 taksi, jos tekee selvitettävät seikat sekavammiksi perustu- 

 malla sellaisessa jaossa moninaisiin luonnonsuhteisin, jotka 

 kukin kuitenkin vaativat eri rajoittamista. 



Koska niiden kasvien levenemiseen, jotka etupäässä 

 tulevat kysymykseen tämän rajan detaljillisessa määräämi- 

 sessä, ei ole syytä otaksua Suomen ja Venäjän-Karjalassa 

 vallitsevain erillaisten lokaalisuhteiden vaikuttaneen, saatamme 

 ilman muuta perustaa rajoituksemme Suomelle tai Venäjän- 

 Karjalalle enimmin karakteristillisten lajien levenemisrajoihin. 



Itä-Repolan ja Lieksan kunnat eroittaa toisistaan luon- 

 nollisella tavalla Lieksan järvi, jonka itäpuolella Geranhun 

 pratensc, Chcerophi/Utim Prescotii ja Heracleum sihiricum kas- 

 vavat, vaan ei sen länsipuolella. Lieksan järven länsipuo- 

 lella oleva seutu on välitilassa Venäjän-Karjalan ja Suomen 

 välillä, vaan koska sieltä puuttuvat nämät mainitut edelliselle 

 karakteristilliset lajit ja useimmat edellä luetelluista Suo- 

 melle omituisista lajeista kasvavat siellä jälkimäiselle karak- 

 teristillisella levenemisellä, on oikeampi lukea se Suomeen, 

 vaikka muutamat vähemmin tärkeät lajit, esim. Cormis suc- 

 cica '), Leontodon his^ndiis, Melandrium pratense, Triclicra 

 arvensis ja Campamda rohmdifolia toiselta puolen puoltavat 

 päinvastaista menettelyä. 



Kuhmon ja Kiimasjärven kuntain kasvistot menevät 

 varsin vitkallisesti yli toisiinsa, jonkavuoksi niiden rajoitus 

 täytyy tulla jokseenkin mielivaltaiseksi. Luonnollisinta lie- 

 nee kuitenkin vetää raja Kiiteenjärven (Kivijärven) halki, 

 joten Ch(Brop}iyUum Prescotii, Centaiirea phrygia, Niipliar 

 intermedium ja JSf. pumihim, jotka kasvavat tämän rajan 

 läheisyydessä sen itäpuolella, suljetaan Venäjän-Karjalaan. 

 Kiiteenjärven luodepuolella kasvaa kuitenkin vielä SoncJms 

 arvensis ja pari peninkulmaa länteen tältä rajalta Alopeciiriis 

 pratensis var. nigricans, kumpikin laji kumminkin jokseenkin 

 niukasti ja harvinaisena. 



Kuittijärvien ja Kiannan kuntain välinen raja on vedet- 

 tävä Yli-Kuittij arven ja Yläjoen välisellä seudulla, melkein sa- 



1) Vertaa siv. 137. 



