155 



^£- s-FS SS^ ® 2 S « 



gT ►-• p "O ' ' 'iT S' • ?>= r'' 



vähäv. E. 21 8 13 3 1 12 



P. 19 8 6 3 3 20 



Yhteensä paik. ja harv. E. 29 14 17 3 1 24 



P. 24 12 9 3 3 32 



fleinäkas- 



^ • tav. runs. E. 1 2 ~ — — 3 



J p. 1 3 _ __ _ 2 



valt. E. 4 2 — 2 — 2 



P. 5 2 — 2 — — 



vähäv. E. 5 1 3 8 4 — 



P. 3 1 3 7 4 1 



Yhteensä tavallisia E. 10 9 3 10 4 5 



P. 9 6 3 9 4 3 



paik. runs. E. — — — — — — 



P. - - - - _ 1 



valt. E. — — — — — 3 



P. - - - - - 3 



vähäv. E. 1 — 11 1 1 



P. 1 - - 2 1 1 



harv. runs. E. — — — — — 1 



P. — — — _ _ _ 



valt. E. 1 — — — — ^ 



P. — — — — _ _ 



vähäv. E. — 1 — 1 4 1 



P. 1 - 114 2 



Yhteensä paik. ja harv. E. 2 1 12 5 6 



P. 2 - 13 5 7 



Metsäregionein nestimekasvien koko luvusta pohjais- ja 

 etelä-osissa aluetta ') tulee kunkiu formationilajin osaksi se 

 procentti, jonka olen maininnut seuraavain taulujen ensimäi- 

 sessä ja toisessa kolumnissa. Kolmannessa ja neljännessä 



1) Alueen pohjaisseuduilta tunnetaan 462 ja eteläseuduilta 412 

 lajia. Se anormaalinen suhde näiden lukujen välillä, että pohjaisem- 

 massa tavataan enemmän lajeja kuin etelämmässä, tulee fysillisten suh- 

 teiden vaihtelevaisuudesta pohjaisosassa aluettamme. 



